Справа№ 953/2463/26 
н/п 3/953/654/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

"14" квітня 2026 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши адміністративний матеріал стосовний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.156 КУпАП, 

встановив:

26 лютого 2026 року біля 12:00 ОСОБА_1 по вул. Манька, буд.15 у торгівельному павільйоні здійснювала продаж цигарок без марок акцизного збору, чим порушила правила торгівлі.
До судового засідання 17.03.2026 ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, не з`явилась. 16.03.2026 подала письмові пояснення, з яких вбачається, що вину в інкримінованому правопорушенні за відсутності суб`єктивної та об`єктивної сторони вказаного правопорушення, а також факту вчинення нею адміністративного правопорушення, не визнає. Також зазначила, що ч.1 ст.156 КУпАП є бланкетною та протокол посилання на закон не містить. Провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення просила закрити.
Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, причину неявки не сповістили. 
З урахуванням викладеного, беручи до уваги положення ст. 268, 277 КУпАП, суд розглядає справу за відсутності ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Дослідивши матеріали справи, доходжу наступного:
У відповідності до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до вимог ст. 245, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Обов`язок зі збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП. 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сформульованих у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України», з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Судом враховується практика ЄСПЛ про особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення, що прирівнюється до кримінального процесуального законодавства.
Судовий розгляд у справі про адміністративне правопорушення проводиться стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого йому обвинувачення, відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення.
Стаття 256 КУпАП передбачає, що в протоколі про адміністративне правопорушення окрім того зазначається і нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення.
Тобто необхідним є встановлення та зазначення в протоколі норми яких законів порушила особа, діючи всупереч встановленому законом порядку.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, а саме - торгівля тютюновими виробами без марок акцизного податку.
Аналіз змісту диспозиції ч.1 ст.156 КУпАП дає підстави дійти висновку, що на законодавчому рівні передбачена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Стаття 156 КУпАП є бланкетною нормою і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватися спеціальними Законами.
Разом з тим, розкриваючи склад адміністративного правопорушення, посадова особа, яка склала протокол, не навела, якою саме нормою права (статтею закону) встановлюється заборона роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення.
Крім того, для притягнення особи до відповідальності за ст.156 КУпАП слід встановити, чи здійснювалась роздрібна або оптова тютюновими виробами без марок акцизного податку.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку, а також факту отримання грошей (виручки) за здійснення реалізації цих виробів, не зафіксовано.
Зазначене виключає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення та унеможливлює його склад.
У силу принципу презумпції невинуватості, діючому в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями та викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, тлумачяться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Сукупність викладених вище обставин свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.
Таким чином провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Відповідно до ч.6 ст.283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.
Згідно зі ст.265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у ст. 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей реалізують.
З протоколу вбачається вилучення 17 пачок цигарок.
Відповідно до п.14.1.4. ст.14 ПК України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).
Згідно з п.226.5 ст.226 ПК України маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 10 ст.65 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №3817-IX від 18.06.2024 передбачено, що тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, які виробляються в Україні, а також які ввозяться на митну територію України, позначаються графічними елементами електронних марок акцизного податку в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ст. 1, 5 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» №1393-ХІY від 14.01.2000 продукція, під час маркування якої порушено встановлені законодавством вимоги щодо умови маркування та (або) до змісту і повноти інформації, відноситься до неякісної і небезпечної продукції й підлягає тільки обов`язковому вилученню з обігу.
Оскільки вилучені тютюнові вироби не мають марок акцизного збору, то, зважаючи на вказані вимоги законодавства, вони відносяться до неякісної та небезпечної продукції, що вилучена з обігу, а відтак підлягають знищенню.
Керуючись ст.156, 247, 266 КпАП, суддя, 

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовне ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, - закрити. 
Вилучені за протоколом серії ВБА №203524 від 26.02.2026 тютюнові вироби у кількості 17 пачок, що згідно квитанції зберігаються у ХРУП №1 ГКНП в Харківській області, ЄО №7722, книга обліку речових доказів №17525, порядковий №2944, - знищити.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.В. Єфіменко