Справа № 296/14123/25
2/296/1411/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2026 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі: 
головуючого судді Адамовича О.Й., 
за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою відповідно до змісту якої, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні.
Вказує, що самостійно не може забезпечити належний рівень життя дітям. В свою чергу відповідач, який є здоровим та працездатним, має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей.
Ухвалою від 29.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі за правила спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.19).
Представник позивача – адвокат Денисенко В.М. подала до суду заяву в якій просить справу розглядати без участі позивача та представника позивача. Позовні вимоги викладені у заяві про збільшення розміру позовних вимог підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.35).
Представник відповідача – адвокат Галагуз Д.М. подала до суду заяву в якій просить справу розглянути без участі відповідача та представника відповідача. В заяві вказує, що відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення аліментів на обох дітей в розмірі 1/3 частини до досягнення ними повноліття. При цьому просить врахувати, що відповідач не працює, в житлі, яке яке в нього є, проживає позивачка з дітьми і він в добровільному порядку платить аліменти (а.с.36).
В письмових поясненнях від 24.02.2026 року представник відповідача зазначила, що мотивація позивачки щодо того, що вимога про стягнення 1/4 частини доходів відповідача на утримання доньки ОСОБА_5 пов`язана з тим, що в подальшому їй доведеться звертатися до суду з новим позовом не відповідає дійсності. При стягненні аліментів на обох дітей в розмірі 1/3 частини доходів платника, в разі досягнення одним з дітей повноліття не тягне за собою необхідності звернення знову до суду з позовом про стягнення аліментів на другу дитину. При здійсненні виконання рішення про стягнення аліментів в частці від доходу боржника виконавець сам згідно Інструкції про організацію примусового виконання після досягнення одним з дітей повноліття розраховує частку, яка припадає на дитину, яка ще не досягла повноліття шляхом поділу визначеної судом частки на кількість дітей, на утримання яких стягуються аліменти.Тому, в разі стягнення на утримання обох дітей 1/3 частини від доходів платника визначено до стягнення на двох дітей у безспірному порядку, що передбачає безспірний порядок стягнення на кожного з двох дітей по 1/6 частині аліментів на утримання однієї дитини. Досягнення одним з дітей повноліття передбачає також право позивачки звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на період навчання цієї повнолітньої дитини. Тому не можна вважати, що після досягнення сином повноліття у відповідача як у батька зменшиться навантаження на його бюджет і він буде спроможніший платити більше аліментів, ніж визначено законом. Беручи до уваги викладене, просить врахувати наведені аргументи та вимоги закону й відмовити позивачці у задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Відповідач не заперечує щодо стягнення на утримання обох його дітей аліментів в розмірі 1/3 частини усіх його доходів (а.с.34).
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що з 20.11.2007 року ОСОБА_1 до ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.7).
Відповідно до копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 22.05.2008 та серії НОМЕР_3 від 14.05.2013, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8,12).
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їхнього повноліття.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з частинами першою-другою статті 183 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
За правилами частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
При вирішенні питання про розмір аліментів, суд враховує, що відповідач здоровий, працездатний, інших дітей, яких він утримує, не має (відомості протилежного до суду не подав), тому суд приходить до висновку про стягнення аліментів на користь позивачки в інтересах дітей у розмірі, про який вона просить, починаючи з дня пред`явлення позову, враховуючи вимоги статей 181, 182, 191 СК України та виходячи з обставин справи.
Доводи представника відповідача про незгоду із розміром аліментів на молодшу дитину після досягнення повноліття старшою дитиною, не беруться судом до уваги, оскільки аліменти у розмірі 1/4 на одну дитину відповідають обставинам справи та чинному законодавству. Щодо можливого майбутнього стягнення аліментів на повнолітнього сина у зв`язку з навчанням, то при вирішенні розміру таких аліментів підлягає врахуванню уже призначені аліменти, а також можливість платника аліментів сплачувати такі аліменти. Водночас рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.
Оскільки позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнена, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. 12-13,76-81,89, 247,258,263-265,274-275,279,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.12.2025 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття.
Рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя О. Й. Адамович