Справа № 365/1161/25 
Номер провадження: 2/365/217/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

03 квітня 2026 року с-ще Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі: 
головуючого судді Солдатової Т.М.
за участі секретаря судових засідань Матвієнко Н.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
30 грудня 2025 року (через систему «Електронний суд») позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» в особі уповноваженого представника Логош Т.В. звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 на корить ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором №13.05.2025-100000207 від 14.05.2025 у розмірі 58000,00 грн та судові витрати, а саме сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі орієнтовно 6000,00 грн, докази понесення яких у відповідності до ч. 8 ст. 141 та ч. 1 ст. 246 ЦПК України буду надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
В обґрунтування позову зазначає, що ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 14.05.2025 року уклали Кредитний договір (оферти) №13.05.2025-100000207,
у відповідності до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 20000,00 грн (шляхом перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49ХХ-ХХХХ-9669) строком на 189 днів.
Згідно з кредитним договором №13.05.2025-100000207 від 14.05.2025 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту – 14/05/2025; 2. Сума кредиту – 20000,00 грн; 3. Строк на який надається кредит – 189 днів з дати його надання; 4. Дата повернення (виплати) кредиту – 18.11.2025; 5. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/строку договору не передбачена. У позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту та/або строку договору, установлених договором. 6. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 5 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі – «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 7. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 8. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність плата за надання Кредиту) 7% від суми Кредиту та дорівнює 1400,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів. 9. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (надалі "Комісія за обслуговування", "Комісія") 1400,00 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. 12. Денна процентна ставка – загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0,89% (денна процентна ставка) = (33600 / 20000)/ 189 * 100%. 13. Проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. 17. Неустойка: 300,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. 
ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за договором виконало належним чином та в повному обсязі. У свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 58000,00 грн, що складається із: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 20000,00 грн, по процентам у сумі 25200,00 грн, по додатковій комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі 2800,00 грн та неустойки у сумі 10000,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР». 
Позивач звертає увагу суду на те, що відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договорі на суму 5600,00 грн від 03.06.2025 року, що було враховано під час формування довідки про заборгованість, суми позовної вимоги та змінено розмір заборгованості. 
Позичальник ОСОБА_1 , використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором, 14.05.2025 року підписав Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтвердив укладення кредитного договору та отримав на свій рахунок кошти у розмірі 20000,00 грн, а отже акцептував умови договору. Кожна сторінка договору була підписана вищезазначеним ідентифікатором. 
Відповідач під час укладення кредитного договору №13.05.2025-100000207 від 14.05.2025 року пройшов ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку. 
Під час ідентифікації Позичальник - ОСОБА_1 з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. 
Згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи: 2422,40 грн – судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу – орієнтовно 6000,00 грн. Повідомляє, що докази понесення судових витрат у відповідності до ч. 8 ст. 141 та ч. 1 ст. 246 ЦПК України будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, оскільки за домовленістю сторін, оплата правової допомоги здійснюється після винесення судом позитивного рішення за позовом.
Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 09 січня 2026 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам визначено строки для подання заяв по суті справи. 
У судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, у позовній заяві представник позивача Логош Т.В. просила проводити розгляд справи за її відсутності та без участі позивача – за наявними в матеріалах справи доказами, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи у її відсутність не подавав. 
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Провівши заочний розгляд справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд дійшов наступних висновків. 
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Принцип диспозитивності цивільного судочинства передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). При цьому, згідно з ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).
Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України), а також електронними доказами, якими є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі (ч. 1 ст. 100 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У позовній заяві позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору № 13.05.2025-100000207 пройшов ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку.
До позовної заяви долучено скриншот Інформації отриманої з центрального вузла Системи BankID НБУ на електронний запит ідентифікацію з даними користування, датованої 03.08.2024 (а.с. 43).
Позивач зазначає, що між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 14.05.2025 було укладено договір № 13.05.2025-100000207 на вказаних у позовній заяві умовах. Зазначає, що позичальник кожна сторінка договору була підписана ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 
Також, позивач стверджує, що відповідач на підставі укладеного договору отримав кредит у розмірі 20000,00 грн на свій банківський рахунок, на підтвердження надав копію листа ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» вих. № 1-2515 від 25.12.2025 про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта 14.05.2025 09:10:20 на суму 20000,00 грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 740624975, призначення платежу: Видача за договором кредиту №13.05.2025-100000207 (а.с. 40) та копію Договору про надання послуг з переказу коштів № ФК-П-2024/01-2 від 04.01.2024, укладеного між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» (а.с. 30-39). 
Крім того, позивач стверджує, що відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по кредитному договору на суму 5600,00 грн від 03.06.2025.
З довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором вбачається, що позивачем нарахована заборгованість по кредитному договору № 13.05.2025-100000207 від 14.05.2025 у загальному розмірі 58000,00 грн, з яких: 20000,00 грн – основний борг; 25200,00 грн – проценти, нараховані з 14.05.2025 по 18.11.2025; 2800,00 грн - комісія за обслуговування; 10000,00 грн – неустойка (а.с. 41).
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позивач не довів обставини, якими обґрунтовує свої позовні вимоги.
Так, позивач не надав суду оригінал чи копію кредитного договору № 13.05.2025-100000207 від 14.05.2025. 
Надана позивачем Інформація про проходження ідентифікації за допомогою Системи BankID НБУ підтверджує лише той факт, що відповідач ОСОБА_1 , проходив таку ідентифікацію 03.08.2024, тобто майже за 1 рік до дати укладення договору.
Листа ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» вих. № 1-2515 від 25.12.2025 підтверджує факт перерахування 14.05.2025 коштів у сумі 20000,00 грн за договором кредиту № 13.05.2025-100000207 на платіжну картку - номер картки НОМЕР_1 , проте, даний лист не містить інформації щодо власника цієї картки. Матеріали справи не містять будь-яких доказів належності картки № НОМЕР_1 відповідачу ОСОБА_1 .
Довідка-розрахунок про стан заборгованості є документом, який створений самим позивачем, не є первинним документом, оформленим відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», не містить даних про суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості процентну(ні) ставку(и) за якою(ими) нараховувались проценти. 
Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження факту укладення кредитного договору № 13.05.2025-100000207 від 14.05.2025 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 , факту отримання відповідачем грошових коштів на підставі вказаного договору, факту часткового погашення заборгованості за вказаним договором та, відповідно факту існування та розміру заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача.
За таких обставин, суд вбачає за необхідне в позові відмовити повністю.
Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280, 281, 288, 354, 355 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:
У позові ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю. 
Судові витрати залишити за позивачем. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Згурівським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», адреса: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 37356833. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя Т.М. Солдатова