Унікальний номер справи 752/9801/25
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/4067/2026
Головуючий у суді першої інстанції Ж. І. Кордюкова 
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач

Постанова
Іменем України

06 квітня 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач), 
суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І. 

сторони
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 

відповідач ОСОБА_1 

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників) апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2025 року, ухвалене у складі судді Ж.І. Кордюкової в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва,

у с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі - ТОВ «Юніт Капітал») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 27.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №7416866, на підставі якого відповідач отримала кредит та зобов`язалася його повернути разом із процентами за користування ним.
23.10.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» був укладений договір факторингу №23.10/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язалося прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти.
20.01.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» був укладений договір факторингу №20/01/2025-01, відповідно до якого ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язалося прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти.
Позивач набув право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №7416866 від 27.12.2023 до відповідача в сумі 51600 грн., з яких 15000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 36600 грн. - заборгованість по відсоткам.
Позивач просив суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. та витрати по сплаті судового збору.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2025 року позов ТОВ «Юніт Капітал» задоволено.
Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №7416866 від 27.12.2023 у розмірі 51600, 00 грн та судові витрати в розмірі 9422, 40 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, просить рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2025 скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що через тиждень після оформлення споживчого кредиту ОСОБА_1 була зарахована до складу управління поліції особливого призначення № 1 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». 
В період з 20.01.2024 по 24.03.2024 ОСОБА_1 брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Звертає увагу апеляційного суду на те, що відповідач з 04.01.2024 була зарахована до складу управління поліції особливого призначення, проте вона 14.01.2024 здійснила платіж в рахунок погашення боргу в сумі 2 000, 00 грн., окрім того, перебуваючи в зоні активних дій ОСОБА_1 здійснила черговий платіж в розмірі 9880,00 грн., також 26.03.2024 здійснила оплату в рахунок погашення боргу в сумі 17 820,00 грн. та 05.07.2024 нею було сплачено ще 3 000, 00 грн. Тобто, загалом ОСОБА_1 було сплачено кошти у розмірі 32 700, 00 грн. 
Однак, на думку апелянта, вона як учасник бойових дій має пільги зі сплати відсотків за кредитним договором. Таким чином, оскільки ОСОБА_1 було сплачено ТОВ «Авентус Україна» за кредитним договором № 7416866 від 27.12.2023 кошти у розмірі 32 700,00 грн, тому вона вважає, що повністю виконала свої боргові зобов`язання та у задоволенні позову слід відмовити. 
Позивачем ТОВ «Юніт Капітал», через представника Хлопкову М.С. подано до суду відзив на апеляційну скаргу. 
Зазначає, що ОСОБА_1 не заперечує щодо укладення кредитного договору № 7416866 від 27.12.2023 та щодо отримання грошових коштів, а отже підтверджує невиконання взятих на себе зобов`язань. 
Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що після отримання апеляційної скарги від відповідача, позивач дізнався про наявність у ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій у зв`язку з чим просить зменшити позовні вимоги щодо тіла кредиту. 
У відповідності до вимог частини тринадцятої статті 7, частини першої статті 369 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки ціна позову у даній справі менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи предмет та підставу заявленого позову, а також його ціну, суд дійшов висновку про те, що дана справа не відноситься до тих справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Так, у відповідності до положень частин другої та п`ятої статті 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із частинами першою, другою статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Відповідно до частини першої та другої статті 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 27.12.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою було укладено договір про надання споживчого кредиту №7416866, на підставі якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит у гривні, а відповідач зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором.
Відповідно до пп. 1.3., 1.4., 1.5.1. вищезазначеного договору сума кредиту складає 15000 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 2,20% в день.
Відповідно до п. 2.1. договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки ТОВ «Пейтек» від 13.11.2024 ТОВ «Авентус Україна» 27.12.2023 перерахувало 15000 грн. на картковий рахунок № № НОМЕР_1 .
Відповідно до листа АТ «КБ «Приватбанк» від 21.05.2025 на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 , на яку 27.12.2023 надійшов платіж у розмірі 15000 грн.
23.10.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» був укладений договір факторингу №23.10/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язалося прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти.
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу від 23.10.2024 №23.10/24-Ф ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» набуло право вимоги до відповідача за договором від 27.12.2023 № 7416866, заборгованість за основною сумою кредиту 15000 грн. та заборгованість по відсоткам 36600 грн.
20.01.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» був укладений договір факторингу №20/01/2025-01, відповідно до якого ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язалося прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти.
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу від 20.01.2025 №20/01/2025-01 ТОВ «Юніт Капітал» набуло право вимоги до відповідача за договором від 27.12.2023 № 7416866, заборгованість за основною сумою кредиту 15000 грн. та заборгованість по відсоткам 36600 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором 27.12.2023 № 7416866 заборгованість відповідача становить 51600 грн., з яких заборгованість за основною сумою кредиту - 15000 грн. та заборгованість по відсоткам - 36600 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, судом зазначено, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за укладеним договором виконало, на відміну від позичальника, яка своєчасно до встановленого графіку не здійснювала платежі в строк та розмірі, визначених умовами кредитного договору, тобто не виконувала свої зобов`язання належним чином, що призвело до виникнення заборгованості.
Будь-яких доказів про повне або часткове спростування позовних вимог відповідачем не надано.
Позивач правомірно набув право вимоги до відповдіача за договором про надання споживчого кредиту від 27.12.2023 №7416866.
З урахуванням наданих доказів, суд вважав можливим стягнути на користь позивача до якого перейшло право вимоги за кредитним договором заборгованість в сумі 51600 грн., яка складається з 15000 грн. - заборгованість за кредитом, 36600 грн. - заборгованість за відсотками.
Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як передбачено ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно зі ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
З урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що первісний кредитор ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором.
Звернувшись з апеляційною скаргою, апелянт заперечує розмір заборгованості пред`явлений позивачем до стягнення та стверджує, що вона як учасник бойових дій має право на пільги зі сплати відсотків за кредитним договором.
Перевіряючи таке твердження апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
За положеннями частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
З доказів, які були долучені до апеляційної скарги, вбачається, що ОСОБА_1 з 04.01.2024 зарахована до складу управління поліції особливого призначення № 1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та з 25 вересня 2025 року по цей час перебуває на посаді інспектора взводу №1 роти № 1, що підтверджується довідкою Національної поліції України № 4345/59/16-2025 від 27.10.2025, а також довідкою № 2017/59/03-2024 від 09.08.2024 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, виданій ОСОБА_1 у тому, що вона з 20.01.2024 по 24.02.2024 брала участь у заходах, необхідних для оборони України. 
Як установлено вище, кредитний договір укладено 27.12.2023 . 
Колегія суддів зауважує, що відсотки за користування кредитом за період з 04 січня 2024 року, з урахуванням положень пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не можуть бути нараховані відповідачу.
Сума нарахованих відсотків за договором кредиту становить 36 600 грн. ОСОБА_1 на виконання зобов`язання по погашенню заборгованості за договором кредиту здійснено платежі: 14.01.2024 - 2 000,00 грн; 02.02.2024 - 9 880,00 грн; 26.03.2024 - 17 820,00 грн; 05.07.2024 - 3 000,00 грн.
Зважаючи на наведене, на думку колегії суддів, відповідач сплативши загальну заборгованість за договором кредиту в розмірі 32 700,00 грн. повністю виконала свої боргові зобов`язання, адже сплачені ОСОБА_3 кошти позивач безпідставно спрямовував на погашення відсотків, а в силу закону вона була звільнена від їх сплати. 
У відповідності до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких підстав, апеляційна скарга ОСОБА_1 , подана представником ОСОБА_2 , підлягає задоволенню, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2025 скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову ТОВ «Юніт Капітал» у задоволенні позову.
Відповідно до статті 382 ЦПК України, апеляційний суд у випадку скасування судового рішення здійснює розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена, за подачу апеляційної скарги відповідачем судовий збір сплачено не було, а він підлягав сплаті у розмірі 2 906,88 грн. (2 422,40 х 150 % х 0,8), то з ТОВ «Юніт Капітал» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 906,88 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2, задовольнити.
Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (ЄДРПОУ 43541163, 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, будинок 4, літера А, офіс 10) на користь держави судовий збір у розмірі 2 906,88 грн. за подачу апеляційної скарги. 

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна