П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2026 року 	 	справа 280/9654/25	

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В. 
судді Головко О.В., Ясенова Т.І., 
розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.01.2026 (суддя Мінаєва К.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зарахування стажу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03.11.2025 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить: визнати протиправною відмову у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи на Комунальному некомерційному підприємстві «Андріївська центральна районна лікарня Андріївської селищної ради» за 01.01.2006 по 31.08.2006; зобов`язати зарахувати до страхового стажу період роботи на Комунальному некомерційному підприємстві «Андріївська центральна районна лікарня Андріївської селищної ради» за 01.01.2006 по 31.08.2006. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.01.2026 позов задоволений частково: визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо відмови у внесенні відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 , шляхом внесення відомостей щодо страхового стажу за період роботи на Комунальному некомерційному підприємстві «Андріївська центральна районна лікарня Андріївської селищної ради» за 01.01.2006 по 31.08.2006; зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області внести відомості до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 , шляхом внесення відомостей щодо страхового стажу за період роботи на Комунальному некомерційному підприємстві «Андріївська центральна районна лікарня Андріївської селищної ради» за 01.01.2006 по 31.08.2006; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Запорізькій області просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволені позовних вимог. Посилається на те, що Положенням про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №10-1 від 18.06.2014 не передбачено коригування звітів страхувальників без їх участі, окрім внесення змін та уточнень за рішенням суду, що набрало законної сили. Зазначає, що ГУ ПФУ в Запорізькій області не наділене повноваженнями самостійно вносити зміни до Державного реєстру. Крім того, зобов`язуючи внести відомості до Реєстру застрахованих осіб, фактично зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області внести дані, які відсутні у первинних облікових документах та звітності страхувальника.
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного: 
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 07.07.2025 звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про зарахування до пенсійного страхового стажу періоди роботи з 01.01.2006 по 31.08.2006 у Комунальному некомерційному підприємстві «Андріївська центральна районна лікарня Андріївської селищної ради». 
Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області №12162-12271/Д-02/8-0800/25 від 17.07.2025 повідомлено, що в Реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про нарахування доходу/заробітної плати та страхового стажу за період перебування у трудових відносинах зі страхувальником Комунальне некомерційне підприємство «Андріївська центральна районна лікарня Андріївської селищної ради» (ЄДРПОУ 01993049) з 01.01.2006 по 31.08.2006. Відповідно до пунктів 3-4 частини IV Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі звітності, що подається страхувальниками. Згідно частини 2 постанови правління Пенсійного фонду України №25-2 від 03.12.2013 відомості про застрахованих осіб за період до 01 січня 2011 року подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою платника. Отже, для вирішення питання щодо відсутності індивідуальних відомостей за січень – серпень 2006 року запропоновано звернутися до страхувальника, з яким заявник перебувала у трудових відносинах.
Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до обов`язків Пенсійного фонду та його територіальних органів стосовно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру відносяться: забезпечення своєчасного внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру; здійснення контролю за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру.
Згідно із частиною 6 статті 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зміни та уточнення вносяться до відомостей реєстру застрахованих осіб у порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Постановою правління Пенсійного фонду України №10-1 від 18.06.2014 затверджено Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, яке визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб.
Відповідно до пункту 4 розділу І Положення №10-1, Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Положення №10-1 у Реєстрі застрахованих осіб накопичується, зберігається, автоматично обробляється інформація про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інформація, необхідна для обчислення і призначення страхових виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування із: звітності та повідомлень про прийняття працівника на роботу; системи персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; електронних пенсійних справ; системи обліку сплати страхових внесків; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; відомостей, що подаються застрахованими особами у випадках, передбачених законами та цим Положенням; реєстру страхувальників Державного реєстру; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; звернень громадян до органів Пенсійного фонду України; інших джерел, передбачених законодавством.
Відповідно до пункту 3 розділу IV Положення №10-1 відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до пункту 4 розділу IV Положення №10-1 у разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником. У разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.
Отже, законодавцем встановлений послідовний алгоритм дій щодо внесення відомостей до Реєстру застрахованих осіб, змін та уточнень, згідно з яким органи Пенсійного фонду України вносять такі лише на підставі даних (звітності) наданих страхувальником (роботодавцем) чи його правонаступником та здійснюють контроль за достовірністю таких.
Суд враховує, що відповідно до постанови Верховного Суду від 26.09.2019 у справі №295/6361/17 обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску; ведення обліку виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігання таких відомості в порядку, передбаченому законодавством, покладено на органи Пенсійного фонду України. 
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України №110 від 17.08.1993, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.
Згідно постанови Верховного Суду від 09.10.2020 у справі №341/460/17, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Отже, внаслідок можливого невиконання обов`язку по сплаті страхових внесків позивач позбавлений соціального захисту, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо обов`язкового порядку взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків та належної сплати страхових внесків, а отже, несплата страхувальником страховим внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періодів роботи на такому підприємстві.
Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 15.08.2004 позивачка 10.03.2004 зарахована на 0,5 ставки посади інженера по охороні праці з техніки безпеки тимчасово до Андріївської ЦРЛ; 10.06.2004 переведена на 0,5 ставки посади інженера по охороні праці постійно; 06.03.2006 Андріївська ЦРЛ перейменована на комунальну установу «Андріївська ЦРЛ Бердянської районної ради»; 31.08.2006 позивачка звільнена за власним бажанням. 
Згідно відповіді Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи №2231538 від 12.01.2026 позивачка у період з 01.01.2006 по 31.08.2006 працювала в КНП «Андріївська ЦРЛ АСР» та отримувала відповідні суми заробітної плати.
В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань містяться відомості про перебування Комунального некомерційного підприємства «Андріївська центральна районна лікарня Андріївської селищної ради» в стані припинення. 
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що необхідно внести відомості до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, шляхом внесення відомостей щодо страхового стажу за період роботи позивачки у Комунальному некомерційному підприємстві «Андріївська центральна районна лікарня Андріївської селищної ради» за 01.01.2006 по 31.08.2006. 
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.01.2026 – без змін.

Постанова набирає законної сили з 14.04.2026 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.  

Головуючий суддя А.В. Суховаров 

судді О.В. Головко 

судді Т.І. Ясенова