Справа 688/1126/26 
№ 2-а/688/29/26 

Рішення 
Іменем України

20 квітня 2026 року         м. Шепетівка 

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі
головуючий суддя – Огородніка І.,
секретар судового засідання – Варшавської Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача адвокат Мірошнікова-Заглинська Олена Анатоліївна яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом, в якому просить постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 578 від 05.03.2026р. щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення. Стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 532, 48 грн. 
В обґрунтування позову посилається на те, що 23.02.2026р. начальником групи розгляду та супроводження адміністративних справ ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном юстиції ОСОБА_3 складено відносно нього протокол № 107 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Суть правопорушення: «Військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 159 від 10.02.2026р. виданого на Голову Сахновецької сільської ради задля оповіщення ОСОБА_1 для прибуття 15.02.2026р. до ІНФОРМАЦІЯ_3 задля проходження медичного огляду та звірки облікових даних після чого було направлене звернення № Е 4793618 від 18.02.2026р. до ВП № 2 НПУ про доставлення як особи яка вчинила адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП. Своїми неправомірними діями, які виразились в невиконанні вимог чинного законодавства, військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП». Не погоджуючись з протоколом, я його підписав і зазначив, що з протоколом не згодний, так як повістку фактично не отримував. 
Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 578 від 05.03.2026р. позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень. Вважає в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення виходячи з наступного.
Позивач має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (Сахновецька сільська рада Шепетівський район) З 2002 року по теперішній час фактично проживає разом зі своєю родиною за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 (Ізяслав). Після початку повномасштабного вторгнення росії на територію України, для своєчасної актуалізації своїй персональних даних, як військовозобов`язана особа, ним були внесені дані через додаток «Резерв+» до свого військово-облікового документу, в якому зазначив актуальну адресу свого місця проживання: АДРЕСА_2 . вул. Як вбачається з протоколу №107 про адміністративне правопорушення, згідно розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 159 від 10.02.2026р. зобов`язано Голову Сахновецької сільської ради здійснити оповіщення його щодо явки 15.02.2026р. до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Ізяслав). Згідно Довідки Сахновецької сільської ради Шепетівського району № 39 від 11.03.2026р., вбачається, що 14.02.2026р. проведено оповіщення до ОСОБА_1 саме за адресою: АДРЕСА_1 . При оповіщенні було складено акт, що ОСОБА_1 за адресою не проживає. Тобто начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 видано розпорядження № 159 на його оповіщення щодо явки 15.02.2026р. до ТЦК не за місцем його фактичного проживання (Білогірська селищна рада), яке зазначено в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а за місцем реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб (за обліком територіальних громад).
Тобто вирішуючи питання про притягнення його до адміністративної відповідальності, відповідач неповно та не всебічно дослідив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: виконуючи функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не переконався яке я маю зареєстроване в Реєстрі та відповідно в військово-обліковому документі місце фактичного проживання. Тобто за якою адресою мало б відбутися його оповіщення про необхідність явки 15.02.2026р. до ТЦК та СП. Голова Сахновської сільської ради Шепетвського району Хмельницької області не мав повноважень здійснювати його оповіщення за територіальними межами ради, населені пункти якої не входять до її складу. Відповідно про необхідність явки 15.02.2026р. до ІНФОРМАЦІЯ_4 він не знав і не міг знати. Видача відповідачем розпорядження Голові ради про його оповіщення не за місцем його фактичного проживання, виключає його вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні.
Як вбачається з Протоколу № 107 від 23.02.2026р. про адміністративне правопорушення, обставини нібито скоєння адміністративного правопорушення були встановлені 16.02.2026р., тобто наступного дня після його неявки до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Протокол № 107 про адміністративне правопорушення був складений та вручений йому 23.02.2026р. , тобто через тиждень. Таким чином, складання даного протоколу про адміністративне правопорушення відбулось через значний проміжок часу, а тому слід вважати дії уповноваженої посадової особи непослідовними, оскільки належним було б складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення не пізніше двадцяти чотирьох годин після його виявлення та закріплення відповідних доказів про їх вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Отже, зазначені дії посадової особи уповноваженої на складання протоколу не відповідають такій складовій принципу правової визначеності як передбачуваність застосування правових норм. Чинним законодавством не передбачено будь яких випадків зволікання у часі оформлення протоколів у подібних справах, у зв`язку із чим складання протоколу через значний проміжок часу від дати виявлення правопорушення є недопустимим та не відповідає принципу законності.
Вважає, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином. В його діях фактично відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення. Постанова № 578 від 05.03.2026р. про накладення адміністративного стягнення по правопорушення підлягає скасуванню. 
Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 23.02.2026р. начальником групи розгляду та супроводження адміністративних справ ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном юстиції ОСОБА_3 складено відносно нього протокол № 107 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 578 від 05.03.2026р. позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень. Вважає в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення виходячи з наступного.
Позивач має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (Сахновецька сільська рада Шепетівський район). В послідуючому останнім були внесені дані через додаток «Резерв+» до свого військово-облікового документу, в якому зазначив актуальну адресу свого місця проживання: АДРЕСА_2 . вул. Як вбачається з протоколу №107 про адміністративне правопорушення, згідно розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 159 від 10.02.2026р. зобов`язано Голову Сахновецької сільської ради здійснити оповіщення його щодо явки 15.02.2026р. до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Ізяслав). Згідно Довідки Сахновецької сільської ради Шепетівського району № 39 від 11.03.2026р., вбачається, що 14.02.2026р. проведено оповіщення до ОСОБА_1 саме за адресою: АДРЕСА_1 . При оповіщенні було складено акт, що ОСОБА_1 за адресою не проживає.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
У відповідності до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Частина 1 статті 22 зазначеного Закону, передбачає, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. (ст. 235 КУпАП).
Дослідивши оскаржувану постанову судом встановлено, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувалося, у зв`язку з його неявкою по повістці про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Суб`єктивна сторона правопорушення, за ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачає, що особа отримавши повістку, свідомо ігнорує вимоги законну про явку до ТЦК, що підтверджує наявність умислу.
Проте, як досліджено з матеріалів справи, представник відповідача не надав суду докази про надіслання позивачу повістки, текст повістки суду не надано, як і не надано доказів надіслання повістки та отримання її позивачем. Також відсутня інформація про вручення повістки адресату позивачу в будь-який інший спосіб, що на переконання суду виключає наявність суб`єктивної сторони порушення. Позивач не міг з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, коли до його відома не доведений обов`язок про явку.
Суд беручи до уваги витяг із «резерв +» позивача погоджується з доводами адвоката Мірошнікової-Заглинської Олени Анатоліївни про відсутність в діях (бездіяльності) ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.
З огляду на викладене, зважаючи, що оскаржувану постанову прийнято за відсутності в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, прийнята із порушенням процесуальних норм підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Положеннями ч. 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судові витрати позивача у даній справі складають 532, 48 грн. судового збору, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань  ІНФОРМАЦІЯ_1  на користь  ОСОБА_1 .
На підставі ч. 2 ст.19, ст. 65 Конституції України, ст.ст.7, 9, 38, 210, 235, 245, 247, 251, 252, 254-256, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючисьст.ст. 5, 20, 72, 77, 79, 139, 159, 162, 165, 194, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 578 від 05.03.2026р. щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2  за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного порушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 532, 48 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя       Ігор ОГОРОДНІК