КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Кропивницький Справа №340/1882/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого – судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1 
до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області
про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 02.01.2025 р. №112150000805 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до пільгового стажу за списком №2 періоди роботи ОСОБА_1 : 27.07.1990 р. – 10.05.1995 р., 05.02.1996 р. – 21.05.1996 р., 04.12.1997 р. – 02.04.1998 р., 08.04.1998 р. – 17.10.2001 р., 18.10.2001 р. – 20.03.2002 р., 03.01.2003 р. – 11.04.2003 р., 26.02.2004 р. – 24.05.2004 р., та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 грудня 2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213-VІІІ для осіб, які працювали до 01.04.2015 р. на посадах, визначених у вказаних нормах.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 26 грудня 2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням від 02 січня 2025 року позивачу відмовлено в призначені пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу. Відповідач не зарахував до пільгового стажу за списком №2 періоди роботи позивача: 27.07.1990 р. – 10.05.1995 р., 05.02.1996 р. – 21.05.1996 р., 04.12.1997 р. – 02.04.1998 р., 08.04.1998 р. – 17.10.2001 р., 18.10.2001 р. -20.03.2002 р., 03.01.2003 р. – 11.04.2003 р., 26.02.2004 р. – 24.05.2004 р. Представник позивача вказує, що на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788 з урахуванням Рішення №1-р/2020 з одного боку, та Законом №1058 з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий – у 50 років. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 р. у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. На переконання представника позивача, не заслуговують за увагу доводи відповідача щодо назви посад, зазначених в трудовій книжці позивача та посади, зазначеної в атестації робочого місця позивача, виходячи з такого. До пільгового стажу зараховують весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії у Списки. Професія електрогазозварювальника (газоелектрозварювальника), електрозварника, газозварника в спірний період була передбачена у всіх Списках. Відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 р. №17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника та електрозварника, газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу за Списком №2. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №673/283/17 від 12 вересня 2018 року. Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладено раніше Верховним Судом України, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа №21-183а13), та Верховним Судом, зокрема, у постанові від 23 січня 2018 року (справа №732/2003/14) та від 06 вересня 2018 року (справа №599/1425/16-а). Відповідно до положень Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній -трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи. Відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей по підприємству, яке ліквідовано, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей. Аналогічну правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 р. в адміністративній справі №264/2643/17. Відповідач протиправно відмовив позивачу у призначені пенсії за віком оскільки, відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України №1058 працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, також позивач досяг віку встановленого законом для призначення пільгової пенсії, мав загальний стаж роботи понад 25 років, стаж роботи зі шкідливими умовами праці, який дає право на пільгову пенсію становив не менше 10 років, на підтвердження цього позивачем були подані відповідні документи, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача в цій частині є законними та обґрунтованими.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву відповідно до якого не визнає позовні вимоги та заперечує проти задоволення позову (а.с.84-86). Представник відповідача вказує, що згідно наданих ОСОБА_1 документів, вік заявника на дату звернення 57 років 4 місяці 3 дні, стаж роботи за Списком №2 становить 6 місяців 9 днів. Згідно поданих документів до стажу роботи за Списком №2 не зараховано періоди роботи, згідно довідок, які підтверджують спеціальний трудовий стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці №109 від 20.07.2022 р., №40-12/60 від 24.08.2022 р., оскільки вони не відповідають Додатку №5 Порядку, а саме відсутнє підтвердження делегування права підпису. Одночасно, до пільгового стажу роботи не зараховано період роботи, згідно довідки №250722 від 25.07.2022 р., оскільки відсутні матеріали атестації робочих місць. Крім того, в матеріалах справи відсутні документи, передбачені п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637 (із внесеними змінами), а саме: підтвердження первинними документами. Одночасно повідомлено, що рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах №79 від 30.09.2022 р. не підтверджено пільговий період роботи, з 27.07.1990 р. по 20.03.2002 р. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.08.1985 р., до страхового стажу, зараховано всі періоди роботи з врахуванням даних, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка Форми ОК-5). Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. №383 (далі – Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92. Тобто, період пільгового стажу з 21.08.1992 р. окрім пільгової довідки підтверджується матеріалами проведеної атестації робочого місця. До пільгового стажу роботи не зараховано період роботи, згідно довідки №250722 від 25.07.2022 р., оскільки відсутні матеріали атестації робочих місць.
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.81).
15.04.2025 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.93).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.11.2025 р. витребувано докази (а.с.96).
Дослідивши подані позивачем та відповідачами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 26.12.2024 р. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою №1183 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.23, 134).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пенсії №112150000805 від 02.01.2025 р. відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу (а.с.75-76). У рішенні зазначено, що стаж роботи за Списком №2 становить 6 місяців 9 днів. Згідно з поданими документами до стажу роботи за Списком №2 не зараховано періоди роботи відповідно до довідок, які підтверджують спеціальний трудовий стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці №109 від 20.07.2022 р., №40-12/60 від 24.08.2022 р., оскільки не відповідають Додатку №5 Порядку, а саме: відсутнє підтвердження делегування права підпису. Одночасно, до пільгового стажу роботи не зараховано період роботи згідно з довідкою №2500722 від 25.07.2022 р., оскільки відсутні матеріали атестації робочих місць. Крім того, в матеріалах справи відсутні документи передбачені п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637 (із внесеними змінами), а саме: підтвердження первинними документами. Одночасно повідомлено, що рішенням Комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах №79 від 30.09.2022 р. не підтверджено пільговий період роботи, з 27.07.1990 р. по 20.03.2002 р.
Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі за текстом – Закон №1058).
Частиною 1 статті 9 Закону №1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років – на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим – двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам – на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам – на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Пунктом 2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. №383 (далі за текстом – Порядок №383) визначено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Відповідно до пункту 3 Порядок №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
Згідно з п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
З огляду на п.1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №637 (далі за текстом – Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі – персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження стажу роботи приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) – про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. 
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637 постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 р. №18-1 затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії (далі за текстом – Порядок №18-1).
З огляду на п.1 Порядку №18-1, цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи: для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника.
Згідно з п.2 Порядку №18-1 дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали: на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України; на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років; у період до 01 січня 2004 року на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, та якщо в трудовій книжці є записи з виправленням або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи (далі – періоди роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території).
Пунктами 3, 6 Порядку №18-1 визначено, що підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі – Комісії).
Основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.
Відповідно до п.11 Порядку №18-1 із заявою про підтвердження стажу роботи (додаток 2) заявник (його законний представник або представник, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (далі – його представник)) може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу.
Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються: документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) – щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі – Єдиний державний реєстр); трудова книжка; документи (за наявності), видані архівними установами, зокрема: довідка про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати.
Заявник (його представник) може додатково подавати інші документи про стаж роботи.
Пунктами 14, 15 Порядку №18-1 визначено Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття повідомляють заявника про прийняте рішення.
Рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.
Судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , заповненої 10.08.1985 р. на ім`я ОСОБА_1 (а.с.11-19), позивач, зокрема:
- з 27.07.1990 р. до 12.03.1992 р. – працював монтажником третього розряду стальних і залізобетонних конструкцій у Комсомольському спеціалізованому управлінні «Стальконструкція» №40 тресту «Криворіжстальконструкція»;
- з 13.03.1992 р. до 10.05.1995 р. – працював монтажником четвертого розряду стальних і залізобетонних конструкцій у Комсомольському спеціалізованому управлінні «Стальконструкція» №40 тресту «Криворіжстальконструкція», з 05.08.1994 р. – ДП «Комсомольськстальмонтаж» Акціонерного товариства закритого типу «Трест «Криворіжстальконструкція»;
- з 05.02.1996 р. до 21.05.1996 р. – навчався в УКК ВО «Олександріявугілля», отримав кваліфікацію електрогазозварювальника ІІІ розряду;
- з 04.12.1997 р. до 02.04.1998 р. – працював електрозварювальником 4 розряду в ДП «Комсомольськстальмонтаж» Акціонерного товариства закритого типу «Трест «Криворіжстальконструкція»;
- з 08.04.1998 р. до 17.10.2001 р. – працював електрозварювальником 4 розряду в спеціалізованому управлінні з ремонту основного технологічного обладнання (Список №2) ВАТ «Полтавський ГЗК»;
- з 18.10.2001 р. до 20.03.2002 р. – працював зварювальником у ВАТ «Павлиський елеватор»;
- 03.01.2003 р. до 07.04.2003 р. – працював газорізальником у сталеплавильному цеху ВАТ «Кременчуцький сталеварний завод»;
- 08.04.2003 р. до 11.04.2003 р. – працював електрозварювальником 5 розряду ручної зварки у транспортному цеху ВАТ «Кременчуцький сталеварний завод»;
- з 26.02.2004 р. до 24.05.2004 р. – працював газоелектрозварювальником у Філії ТОВ «Верес».
Державна реєстрація Державного підприємства «Комсомольськстальмонтаж» Закритого акціонерного товариства тресту «Криворіжстальконструкція» припинена 25.04.2019 р. у зв`язку з визнанням його банкрутом.
Рішенням про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 30.09.2022 р. №79 комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.09.2022 р. про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах вирішила відмовити в підтвердженні стажу роботи по Списку №2 ОСОБА_1 за періоди:
- з 27.07.1990 р. по 21.08.1992 р., оскільки робота за професією «монтажник по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій» не підтверджується первинними документами про стаж та заробітну плату;
- з 22.08.1992 р. по 10.05.1995 р., оскільки робота за професією «монтажник по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій» не підтверджується первинними документами про стаж та заробітну плату та у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих атестацію робочих місць;
- з 02.04.1997 р. по 17.11.1997 р., оскільки посада лафетника не передбачена списками №1 і №2, чинними на період роботи заявника, а також у зв`язку з відсутністю первинних документів про стаж, заробітну плату та про результати проведення атестації робочих місць;
- з 04.12.1997 р. по 02.04.1998 р., оскільки робота за професією «електрозварник» не підтверджується первинними документами про заробітну плату та у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих атестацію робочих місць;
- з 18.10.2001 р. по 20.03.2002 р., оскільки робота на посаді «зварник» не передбачена списками №1 і №2, чинними на період роботи заявника, а також у зв`язку з відсутністю первинних документів, підтверджуючих атестацію робочих місць (а.с.135-136).
Таким чином, у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №112150000805 від 02.01.2025 р. помилково зазначено, що рішенням Комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах №79 від 30.09.2022 р. не підтверджено пільговий період роботи, з 27.07.1990 р. по 20.03.2002 р., оскільки зазначеним рішенням не підтверджено стаж роботи по Списку №2 ОСОБА_1 за періоди: з 27.07.1990 р. по 21.08.1992 р., з 22.08.1992 по 10.05.1995 р., з 02.04.1997 р. по 17.11.1997 р., з 04.12.1997 р. по 02.04.1998 р., з 18.10.2001 р. по 20.03.2002 р. Натомість, вказаним рішенням не вирішувалося питання щодо наявності чи відсутності підстав для підтвердження пільгових періодів з 05.02.1996 р. по 21.05.1996 р. та з 08.04.1998 р. по 17.10.2001 р.
Також суд враховує, що наявність не оскарженого та чинного рішення Комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах №79 від 30.09.2022 р. не позбавляє суд обов`язку щодо перевірки наявності чи відсутності підстав для зарахування періодів роботи працівника до пільгового стажу, в межах предмету спору з оскарження рішення про відмову в призначенні пенсії.
Списки №1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 1 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.
За Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 робота на посадах: «монтажники по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій», код 2290000а-14612; «електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки», код 23200000-19756; «електрозварювальники на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайняті зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах», код 23200000-19905; «електрозварники ручного зварювання», код 23200000-19906; «газозварники», код 23200000-11620.
Отже, робота за професіями монтажника стальних і залізобетонних конструкцій, електрозварювальника, газоелектрозварювальника відноситься до робіт за Списком №2, які надають право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Водночас, суд враховує, що професія електрозварника та газоелектрозварника передбачена у всіх списках №2.
Натомість, відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16 січня 1985 року №17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією.
Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.01.2023 р. у справі №392/1357/17.
Суд враховує, що рішенням про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 30.09.2022 р. №79 не підтверджено стаж роботи по Списку №2 ОСОБА_1 за періоди з 27.07.1990 р. по 21.08.1992 р., з 22.08.1992 по 10.05.1995 р., з 04.12.1997 р. по 02.04.1998 р., внаслідок не підтвердження роботи первинними документами про стаж та заробітну плату. При цьому, зі змісту рішення встановлено, що довідки про заробітну плату надані за періоди з серпня 1990 року по травень 1995 року, з грудня 1997 року по квітень 1998 року та з жовтня 2001 року по березень 2002 року. Згідно наданих довідок ОСОБА_1 значиться: за 1990 – 1995 р.р. – посада не вказана; за 1997 – 1998 р.р. – посада не вказана; за 2001 – 2002 р.р. – «зварник». За жовтень 1994 року дані про заробітну плату відсутні (а.с.135-136).
В архівній довідці Архівного відділу Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 16.08.2022 р. №360 зазначено, що ОСОБА_1 працював у Комсомольському спеціалізованому управлінні «Стальконструкція» №40 тресту «Криворіжстальконструкція» (наділі – Дочірнє підприємство «Комсомольськстальмонтаж» закритого акціонерного товариства тресту «Криворіжстальконструкція», Дочірнє підприємство «Комсомольськстальмонтаж» закритого акціонерного товариства» Науково-дослідне виробниче підприємство «Криворіжстальконструкція») та зазначені відомості про нараховану йому заробітну плату за період з серпня 1990 року по травень 1995 року (а.с.22, зі зворотного боку).
Відповідно до архівної довідки Архівного відділу Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 16.08.2022 р. №361 ОСОБА_1 працював у Комсомольському спеціалізованому управлінні «Стальконструкція» №40 тресту «Криворіжстальконструкція» (наділі – Дочірнє підприємство «Комсомольськстальмонтаж» закритого акціонерного товариства тресту «Криворіжстальконструкція», Дочірнє підприємство «Комсомольськстальмонтаж» закритого акціонерного товариства» Науково-дослідне виробниче підприємство «Криворіжстальконструкція») та зазначені відомості про нараховану йому заробітну плату за період з грудня 1997 року по квітень 1998 року (а.с.22).
Актом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №3653 від 21.09.2022 р. підтверджено, що дані викладені в довідці від 16.08.2022 р. №360 відповідають даним розрахункових відомостей з нарахування заробітної плати ОСОБА_1 (а.с.34-35).
Актом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №3654 від 21.09.2022 р. підтверджено, що дані викладені в довідці від 16.08.2022 р. №361 відповідають даним розрахункових відомостей з нарахування заробітної плати ОСОБА_1 (а.с.34-35).
Однак, акти Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №3653 від 21.09.2022 р. та №3654 від 21.09.2022 р. безпідставно не враховані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у рішенні про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 30.09.2022 р. №79.
Таким чином, дослідженими судом матеріалами справи підтверджено, що періоди роботи ОСОБА_1 з 27.07.1990 р. до 21.08.1992 р., з 22.08.1992 до 10.05.1995 р., з 02.04.1997 р. до 17.11.1997 р., з 04.12.1997 р. до 02.04.1998 р. підтверджені первинними документами про стаж (трудова книжка серії НОМЕР_1 , заповнена 10.08.1985 р.) та заробітну плату (архівні довідки від 16.08.2022 р. №360, №361).
Також рішенням про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 30.09.2022 р. №79 не підтверджено стаж роботи по Списку №2 ОСОБА_1 за періоди з 22.08.1992 до 10.05.1995 р., з 04.12.1997 р. до 02.04.1998 р. з 18.10.2001 р. до 20.03.2002 р. у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих атестацію робочих місць.
Пунктом 4 Порядку №383 визначено, що проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442 (далі – Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі – атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.
Згідно з пп.4.3 п.4 Порядку №383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Відповідно до п.1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. №442 (далі за текстом – Порядок №442) атестація робочих місць за умовами праці (надалі – атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Пунктом 4 Порядку №442 визначено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років.
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.
Згідно з п.8 Порядку №442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ.
За пунктом 9 Порядку №442 перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років.
Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
З огляду на п.10 Порядку №442, результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду України наведеної у постанові від 19.02.2020 р. у справі №520/15025/16-а на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці. Як наслідок, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Як встановлено судом, Додатком №1 наказу по Комсомольському спеціалізованому управлінню №40 Орендного підприємства «Криворіжстальконструкція» від 30.11.1994 р. №133 підтверджено право на пільги і компенсації в розмірах, встановлених Картками умов праці за професіями по Списку №2: монтажники по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій; електрозварник ручної зварки; електрогазозварник (а.с.53).
Таким чином, у період роботи позивача з 30.11.1994 р. до 12.03.1992 р. на посаді монтажника третього розряду стальних і залізобетонних конструкцій у Комсомольському спеціалізованому управлінні «Стальконструкція» №40 тресту «Криворіжстальконструкція», з 13.03.1992 р. до 10.05.1995 р. на посаді монтажника четвертого розряду стальних і залізобетонних конструкцій у Комсомольському спеціалізованому управлінні «Стальконструкція» №40 тресту «Криворіжстальконструкція», з 04.12.1997 р. до 02.04.1998 р. на посаді електрозварювальника 4 розряду в ДП «Комсомольськстальмонтаж» Акціонерного товариства закритого типу «Трест «Криворіжстальконструкція», робочі місця позивача були атестовані.
Разом з тим, відсутнсть доказів атестації робочого місця позивача з 22.08.1992 р. до 30.11.1994 р. (монтажника третього розряду стальних і залізобетонних конструкцій у Комсомольському спеціалізованому управлінні «Стальконструкція» №40 тресту «Криворіжстальконструкція»); з 18.10.2001 р. до 20.03.2002 р. (зварювальник у ВАТ «Павлиський елеватор»); з 26.02.2004 р. до 24.05.2004 р. (газоелектрозварювальник у Філії ТОВ «Верес») не може бути підставою для відмови у зарахуванні таких періодів до пільгового стажу ОСОБА_1 .
Окрім того, зі змісту оскаржуваного рішення встановлено, що до стажу роботи за Списком №2 не зараховано періоди роботи відповідно до довідок, які підтверджують спеціальний трудовий стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці №109 від 20.07.2022 р., №40-12/60 від 24.08.2022 р., оскільки не відповідають Додатку №5 Порядку, а саме: відсутнє підтвердження делегування права підпису. Одночасно, до пільгового стажу роботи не зараховано період роботи згідно з довідкою №2500722 від 25.07.2022 р., оскільки відсутні матеріали атестації робочих місць. Крім того, в матеріалах справи відсутні документи передбачені п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637 (із внесеними змінами), а саме: підтвердження первинними документами.
Як встановлено судом, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №109 від 20.07.2022 р., виданою Приватним акціонерним товариством «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат», підтверджено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день у ПРАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» і за період з 08.04.1998 р. по 17.10.2001 р. – 03 років 06 місяців 09 днів виконував роботи у виробництві – за професією електрогазозварника, в спеціалізованому управлінні з ремонту основного технологічного устаткування, зайнятого на різанні і ручному зварюванні на напівавтоматичних, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, що передбачено Списком 2, розділ ХХХІІІ, позиція 23200000-19756 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162. За період пільгової роботи з 08.04.1998 р. по 17.10.2001 р. характер та умови виконуваної роботи не змінювались, простої були відсутні, відпустки без збереження заробітної плати не надавались (а.с.61). Вказана довідка підписана директором з управління персоналом та побуту ПРАТ «Полтавський ГЗК», головним бухгалтером та в.о. начальника департаменту єдиного сервісу і кадрового адміністрування, а також скріплена печаткою ПРАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат».
Суд вважає, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не було правових підстав для не зарахування ОСОБА_1 періоду його роботи з 08.04.1998 р. до 17.10.2001 р. до пільгового стажу, позаяк подані для призначення пенсії документи належним чином підтверджували відповідний стаж. Більш того, відповідач не був позбавлений можливості провести перевірку обґрунтованості видачі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №109 від 20.07.2022 р.
Так, з огляду на ч.3 ст.44 Закону №1058, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Також відповідачем не зараховано періоди за довідкою №40-12/60 від 24.08.2022 р. Однак, ні позивачем, ні Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ні Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не надано до суду довідки №40-12/60 від 24.08.2022 р., а в оскаржуваному рішенні не конкретизовано такий період, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості встановити, який саме період у даному випадку не було зараховано відповідачем до пільгового стажу ОСОБА_1 .
Серед іншого, у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пенсії №112150000805 від 02.01.2025 р. вказано про те, що в матеріалах справи відсутні документи передбачені п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637 (із внесеними змінами), а саме: підтвердження первинними документами. Однак, не є зрозумілим щодо якого періоду роботи позивача стосується таке зауваження.
Зважаючи на висновки суду, внаслідок безпідставного не зарахування відповідачем до пільгового стажу періодів роботи позивача з 27.07.1990 р. до 10.05.1995 р., з 04.12.1997 р. до 02.04.1998 р., з 08.04.1998 р. до 17.10.2001 р., з 18.10.2001 р. до 20.03.2002 р., з 26.02.2004 р. до 24.05.2004 р., а також у зв`язку з не вирішенням питання щодо наявності чи відсутності підстав для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 05.02.1996 р. до 21.05.1996 р., з 03.01.2003 р. до 11.04.2003 р., Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області дійшло передчасного висновку про відсутність підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.
Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пенсії №112150000805 від 02.01.2025 р. є необґрунтованим щодо правових підстав незарахування періодів роботи ОСОБА_1 до пільгового стажу, у зв`язку з чим, таке рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Оскільки за заявою позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області безпідставно не зараховано до пільгового стажу періодів роботи з 27.07.1990 р. до 10.05.1995 р., з 04.12.1997 р. до 02.04.1998 р., з 08.04.1998 р. до 17.10.2001 р., з 18.10.2001 р. до 20.03.2002 р., з 26.02.2004 р. до 24.05.2004 р., а також не вирішено питання щодо наявності чи відсутності підстав для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 05.02.1996 р. до 21.05.1996 р., з 03.01.2003 р. до 11.04.2003 р., що сукупно зумовило передчасний висновок про відсутність необхідного стажу та прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії, яке судом визнано протиправним і скасовано, тому належним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №1183 від 26.12.2024 р. про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, із зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 27.07.1990 р. до 10.05.1995 р., з 04.12.1997 р. до 02.04.1998 р., з 08.04.1998 р. до 17.10.2001 р., з 18.10.2001 р. до 20.03.2002 р., з 26.02.2004 р. до 24.05.2004 р., та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. При цьому, під час повторного розгляду заяви відповідачу належить вирішити питання щодо наявності чи відсутності підстав для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 05.02.1996 р. до 21.05.1996 р., з 03.01.2003 р. до 11.04.2003 р.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968,96 грн (а.с.78), а тому суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 484,48 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пенсії №112150000805 від 02 січня 2025 року.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №1183 від 26 грудня 2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, із зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 27 липня 1990 року до 10 травня 1995 року, з 04 грудня 1997 року до 02 квітня 1998 року, з 08 квітня 1998 року до 17 жовтня 2001 року, з 18 жовтня 2001 року до 20 березня 2002 року, з 26 лютого 2004 року до 24 травня 2004 року, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири грн 48 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області (м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15, код ЄДРПОУ 20551088).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Дата складання повного рішення суду – 25 лютого 2026 року.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ