1	Справа № 335/12782/25  2/335/936/2026 	

РІШЕННЯ
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Колесник Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Кірічок В.В. до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Кірічок В.В. звернувся до суду з позовом до ГУ ПФУ в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, в якому просить стягнути з ГУ ПФУ в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_2 , 1939 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 103062 грн. 20 коп. 
В обґрунтування позову представник позивача вказує наступне.
ОСОБА_1 є спадкоємцем після померлого батька ОСОБА_2 , 1939 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Токмак. Спадкування підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом 20.08.2025 р., зареєстровано в реєстрі за №1756, видане приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сіранчук Р.В., спадкова справа №9/2025. ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та одержував пенсі за віком через поштове відділення. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом до складу спадщини входить недоотримана пенсія у розмірі 143410 грн. 78 коп., що підтверджується довідкою№7 від 21.03.2025 р. виданою відділом опрацювання документації №1 ГУ ПФУ в Запорізькій області. 
ГУ ПФУ в Запорізькій області у серпні 2025 р. було здійснено часткову виплату недоотриманої пенсії у розмірі 40 348 грн. 58 коп. 
Листом від 27.10.2025 р. ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило позивачеві, що виплата ОСОБА_3 пенсії була призупинена 01.05.2023 у зв`язку з тривалою неоплатою відповідно п. 4 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки померлий була зареєстрований на тимчасово окупованій рф території України. Отже, враховуючи вимоги Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нарахована і недоодержана пенсія складає 40348,58 грн. Виплата недоотриманої пенсії була здійснена згідно заяви ОСОБА_1 в повному обсязі в серпні 2025 р. 
Виходячи з вищезазначеної відповіді ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснено виплату недоотриманої пенсії в розмірі 40348,58 грн., у виплаті іншої частини недоотриманої пенсії було відмовлено. 
Представник позивача вважає, що відповідач протиправно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного спадкового майна. 
Ухвалою судді від 02.01.2026 відкрито провадження у вищезазначеній справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, розпочато в справі підготовче провадження, призначено підготовче засідання, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
23.01.2026 р. від представника відповідача ГУ ПФУ в Запорізькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував проти позову. В обґрунтування заперечень представник відповідача зазначив наступне.
ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримував пенсію, обчислену відповідно до ЗУ від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та був зареєстрований за адресою , щоє тимчасово окупованою рф у м. Токмак. 
Виплату пенсії ОСОБА_2 було призупинено з 01.05.2023 р. у звязку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд відповідно до п.4 ч.1 ст.49 Закону №1058. 
До управління 20.03.2025 р. надійшов запит нотаріальної контори про надання довідки на ОСОБА_2 щодо наявності недоодержаної пенсії. На запит приватного нотаріуса була надана довідка №71 від 21.03.2025 р. на суму 143410,78 грн. Інформацію надано до набрання законної сили ПКМУ від 11.02.2025 р. №299, тому суму було зазначено з місяця неотримання пенсії до місяця смерті ОСОБА_2 . 
Наказом від 25.04.2022 року № 75 (зі змінами) Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, який діяв до 22.12.2022 року, затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) та, наказом від 22.12.2022 року №309 Міністерства, затвердженого Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф.
Відповідно, з липня 2022 року АТ «Укрпошта» не мала технічної можливості здійснювати виплату і доставку пенсій до населеного пункту, за місцем проживання пенсіонера. Тому, у відповідності до постанови КМУ від 26.02.2022 № 162 «Про особливості виплати та доставки пенсій, грошових допомог на період введення воєнного стану» (далі — Постанова № 162) на кожного пенсіонера, якому неможливо доставити пенсійні кошти за місцем проживання в Запорізькій області, Пенсійним фондом було відкрито технічні рахунки без звернення пенсіонера в АТ «Ощадбанк».
Виплата пенсії ОСОБА_2 призупинена з 01.05.2023 у зв`язку з тривалою неоплатою, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058. В подальшому, звернень від Гаряги до органів Пенсійного фонду України щодо поновлення виплати пенсії не надходило. Пенсія з 01.05.2023 по день смерті ОСОБА_2 не нараховувалась.
Оскільки за життя отримувач пенсійних виплат ОСОБА_2 до територіальних органів ПФУ із заявою щодо поновлення виплати пенсії, в тому числі з повідомленням про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення рф не звертався, тому поновити виплату пенсії після її зупинення немає законних підстав. 
Враховуючи вимоги Закону №1058, після смерті пенсіонера залишилась недоодержана пенсія за період з липня 2022 по квітень 2023 – нарахована, але не виплачена за життя ОСОБА_2 виплачена в повному обсязі в серпні 2025 р.
Приписами частини 2 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати
Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.
Відповідно до пункту 1 статті 46 Закону нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Датою звернення за отриманням пенсії у випадках смерті пенсіонерів є дата звернення осіб, які мають право на виплату недоотриманої пенсії.
Згідно з п. 14-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 виплата пенсії проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення рф. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та рф неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.
Відповідно до п. 10 Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, особам, які тимчасово проживають за межами України, або проживають на тимчасово окупованих рф територіях України, або виїхали з тимчасово окупованих рф територій України та проживають на підконтрольній Україні території, затвердженого Постановою КМУ від 11.02.2025 №299 «Про деякі особливості виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі — Порядок № 299) передбачено, що особам, які проживають на тимчасово окупованих рф територіях України або які виїхали на підконтрольну Україні територію з тимчасово окупованих рф територій України, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат проводиться за умови неодержання пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат від органів пенсійного забезпечення рф. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та рф неодержання пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат від органів пенсійного забезпечення рф підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат.
На підставі викладеного представник відповідача просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
Ухвалою суду від 13.02.2026 р. закрито підготовче засідання та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Кірічка В.В. до ГУ ПФУ в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом до судового розгляду по суті на 16.03.2026 р.. Витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сіранчука Р.В. копію спадкової справи після померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.
Позивач, його представник та представник відповідача звернулися до суду із заявами, у яких просили провести розгляд справи за їх відсутності.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши надані сторонами та витребувані судом докази, суд доходить наступних висновків.
Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом.
Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у неї як спадкоємця першої черги за законом після смерті батька права на спадкування недоотриманої суми пенсії.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.
За змістом статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отримання пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісячно рівними частинами, що не перевищує місячного розміру пенсії.
Разом з тим, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Аналіз зазначених приписів статті 46 Закону України «Про обов`язкове державне пенсійне страхування», а також подібних за змістом приписів статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» свідчить про те, що в Україні не існувало та не існує жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини держави в особі її компетентних органів.
Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується з приписами Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Приписи частини другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості- переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верхового Суд у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту – смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї- спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволить зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми по спадкування за заповітом або за законом, зокрема щодо усунення від спілкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або за законом. Право на перерахування певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом ( зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця бо ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18), постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 243/5697/16-ц (провадження № 61-34175св18) та у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 227/2802/16-ц (провадження № 61-6270св18) зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України. Тому припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсії. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.
Також необхідно звернути увагу, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення лише визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.
Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.
У частині першій, третій статті 12, частини першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 13.03.2025 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11.03.2025 р. у справі №295/3245/25 судом встановлено факт смерті громадянина України – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Токмак, Запорізька область, Україна, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті: м. Токмак, Запорізька область, Україна. 
Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого Токмацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південно-східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 .
Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області на адвокатський запит повідомлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУПФУ в Запорізькій області, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та одержував пенсію за віком через поштове відділення. 
Пунктом 14-4 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України № 1058 визначено, що громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення рф, що підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про прзначення, поновлення та продовження виплати пенсії. 
Виплата пенсії ОСОБА_2 була призупинена з 01.05.2023 відповідно до п.4 ч.1 ст.49 Закону №1058, у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд. Пенсійна справа знята з обліку з 01.03.2025 р. у зв`язку зі смертю пенсіонера ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
До управління 20.03.2025 надійшов нотаріальний запит про надання довідки на ОСОБА_2 щодо наявності недоодержаної пенсії та надано довідку №71 від 21.03.2025 р. на суму 143410,78 грн. Інформацію надано до набрання законної сили Постанови №299, тому суму зазначено з місяця неотриманої пенсії до місяця смерті ОСОБА_2 . 
Оскільки за період 01.05.2023 по 28.02.2025 пенсія не нараховувалась та не виплачувалась, сума недоотриманої пенсії становить 40348,58 за період з липня 2022 по квітень 2023 нарахована, але не виплачена за життя ОСОБА_2 .
Виплата недоотриманої пенсії була здійснено згідно заяви ОСОБА_1 у повному обсязі в серпні 2025 р. 
20.08.2025 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сіранчуком Р.В. на підставі довідки №71, від 21.03.2025 виданої відповідачем , позивачу видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії в розмірі 143410 грн.78 коп.
Крім того, судом встановлено і сторонами не заперечується, що позивач отримав частину вказаної суми у розмірі 40348 грн.58 грн.
У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що після смерті пенсіонера залишилась недоотримана пенсія за період з липня 2022 по квітень 2023 – нарахована але не виплачена за життя ОСОБА_2 в загальному розмірі 40348,58. Виплата недоотриманої була здійснення згідно заяви ОСОБА_1 в повному обсязі в серпні 2025 р. 
Доводи відповідача, які ґрунтуються на застосуванні до спірних правовідносин положення п. 14-4 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 10 Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 299 «Про деякі особливості виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» судом відхиляються, оскільки наведенні положення розповсюджується на пенсіонерів, які не померли. На правовідносини щодо спадщини приписи зазначеної норми не розповсюджуються.
Враховуючи, що позивач має право як спадкоємець на отримання нарахованих, але не виплачених сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя, проаналізувавши у сукупності надані докази, а також беручи до уваги те, що згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в розмірі (143410,78 грн. нарахована сума пенсії – 40348,58 грн. – сума виплачених коштів) = 103062,20 грн. 
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно дост.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1)у разізадоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то судові витрати слід віднести за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268,273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом – задовольнити повністю.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті ним у порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 103062 (сто три тисячі шістдесят дві) гривні 20 (двадцять) копійок.
Судові витрати віднести за рахунок держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 265 ЦПК України зазначаються наступні відомості:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 . 
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, код ЄДРПОУ 20490012, адреса: 69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б).
Повний текст складено 16.03.2026 року

Суддя А.В. Воробйов