11.03.2026

642/1616/26
3/642/439/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2026 року суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Грінчук О.П., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні:
ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт  НОМЕР_1 , виданий 03.12.2024, орган, що видав, - 6311, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч.1 ст. 184 КУпАП,
в с т а н о в и в:
03.02.2026 о 21-30 год. за адресою АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 не виконала батьківські обов`язки відносно сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який впав з ліжка та отримав закритий перелом лівого стегна, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП. За вказаним фактом відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол ВБА №201107 від 25.02.2026.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, залишила телефонограму, в якій зазначила, що не може прибути в судове засідання, у зв`язку з хворобою, не заперечує проти розгляду справи у її відсутність, вину визнає.
Враховуючи викладене та положення ч.2 ст. 268 КУпАП, вважаю можливим розглянути справу у відсутність особи, відносно якої складено протокол.
Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов до наступного висновку.
Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
У відповідності до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Таким чином, об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, доведена дослідженими письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА №201107 від 25.02.2026; рапортом чергового ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській обл. від 03.02.2026 ОСОБА_3 про прийняття повідомлення від служби 102 про доставлення дитини ОСОБА_2 до лікарні; рапортом інспектора СЮП ВП ХРУП №3 ГУ НП в Харківській обл. Бреславець Д. про розгляд повідомлення зі служби 102; письмовими поясненнями ОСОБА_1 в матеріалах справи, копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 .
При накладанні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують відповідальність (щире розкаяння), відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а тому вважає можливим накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті ч.1 ст. 184 КУпАП, а саме у вигляді попередження.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, слід стягнути судовий збір у сумі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 184, 268, 283, 284 КУпАП, суддя, -
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.
Стягнути із  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її проголошення.
Суддя