Справа № 369/1478/26  суддя в І-й інстанції Гришко О.М.
Провадження № 33/824/1984/2026 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А
Іменем України

13 квітня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Музичука Євгенія Анатолійовича на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2026 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22 січня 2026 року серії ЕПР1 № 572356, 22 січня 2026 року о 01 год. 00 хв. у селі Софіївська Борщагівка, проспект Героїв Небесної Сотні, 26/9, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «MAZDA» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820 ARCE-0185», тест № 4576 від 22 січня 2026 року, результат огляду 1,26 проміле, що зафіксовано на бодікамеру Motorola vb 400 470530, 470493. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000.00 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник  ОСОБА_1 адвокат Музичук Є.А. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Музичук Є.А. зазначає, що у матеріалах справи відсутні відомості про згоду ОСОБА_1 з результатами огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля. У такому разі, водія мали б направити до лікарні для проведення огляду. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 вказував, що не згоден з результатами огляду та з`ясовував питання, яким чином можна провести огляд у медичному закладі. Подальші дії працівників поліції, які склали направлення до Ірпінської ЦРЛ, підтверджуються, що вони сприйняли позицію ОСОБА_1 та продовжували здійснювати дії для проведення огляду у відповідності до правил. Разом із тим, ця процедура не була проведена до кінця, що свідчить про недійсність огляду на стан сп`яніння. Таким чином, протокол складено безпідставно, матеріали справи не містять доказів правопорушення, а справа підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. 
У апеляційній скарзі адвокат Музичук Є.А.просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду та вказує, що  ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про розгляд справи, а оскаржувану постанову отримано в суді 24 лютого 2026 року.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи захисника  ОСОБА_1 адвоката Музичука Є.А. щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2026 року з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Судом встановлено, що розгляд справи відбувся у відсутність  ОСОБА_1 та його захисника. У матеріалах справи міститься довідка про доставку  ОСОБА_1 повідомлення у додаток «Viber». Однак, така довідка не може вважатися доказом належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання, оскільки згідно Розділу І Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА від 23 січня 2023 року № 28, судовий виклик надсилається учаснику судового процесу за наявності відповідної заяви та технічної можливості. Форма заяви надається учаснику судового процесу в суді або самостійно завантажується ним з офіційної сторінки суду, розміщеної на офіційному веб-порталі судової влади України. Така заява підписується власноруч або кваліфікованим електронним підписом учасника судового процесу та подається до суду.
Оскільки відповідної заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді у мобільному додатку ОСОБА_1 не подавав, повідомлення місцевого суду про судове засідання не може вважатися належним.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Музичук Є.А. отримав копію постанови у приміщенні суду 24 лютого 2026 року, а апеляційна скарга подана 06 березня 2025 року. За таких обставин, право особи на апеляційне оскарження судового рішення, про ухвалення якого особа не знала, має бути забезпечене шляхом поновлення пропущеного з поважних причин строку.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Музичук Є.А. та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Згідно ч. 2, 3, 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до п. 2, 6, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі - спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
У відповідності до п. 6 розділу ІІ даної інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Зі змісту зазначеної норми вбачається, що у працівника поліції виникає право візуально перевірити наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія. Разом з тим, у разі наявності підстав вважати, що такі ознаки наявні, поліцейський пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу чи в закладі охорони здоров`я, а водій зобов`язаний пройти такий огляд, для підтвердження чи спростування зазначених обставин. 
Судом встановлено, що 22 січня 2026 року о 01 год. 00 хв. у селі Софіївська Борщагівка, проспект Героїв Небесної Сотні, 26/9, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «MAZDA» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820 ARCE-0185», тест № 4576 від 22 січня 2026 року, результат огляду 1,26 проміле.
У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вказував, що дійсно був зупинений працівниками поліції 22 січня 2026 року, які запропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що він погодився. З результатами тестування 1,26 проміле не погодився та висловив бажання пройти огляд у лікаря. Працівники поліції зазначили, що ОСОБА_1 може самостійно знайти лікаря, аби той підтвердив відсутність алкогольного сп`яніння.
Разом з тим, відеозапис, що міститься у матеріалах справи, відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винності ОСОБА_1 у його вчиненні. 
З наданого суду відеозапису вбачається, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.  ОСОБА_1 відповів, що в огляді немає необхідності, оскільки він не заперечує, що вживав алкоголь. Після цього на пропозицію пройти такий огляд на місці за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 погодився та пройшов його. З результатом огляду 1,26 проміле  ОСОБА_1 погодився та визнав його. При цьому пояснив, що вживав алкогольні напої. Автомобілем керував, оскільки йому необхідно було забрати документи. 
Таким чином, надані у суді апеляційної інстанції пояснення ОСОБА_1 в частині не згоди з результатом огляду повністю спростовані наявним у матеріалах справи відеозаписом.
Посилання у доповненнях до апеляційної скарги на те, що підпис у акті огляду навпроти прізвища  ОСОБА_1 у графі «з результатам згоден» йому не належить, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
З цих підстав, апеляційний суд не приймає до уваги висновок експерта № 22 від 01 квітня 2026 року, який містить лише вірогідний висновок, що підписи в акті огляду на стан сп`яніння ймовірно не належать ОСОБА_1 .
Надані суду результати лабораторних досліджень №328138 КНП «Свято-Михайлівська клінічна лікарня м. Києва» від 22 січня 2026 року (доставлено в лабораторію 03:40 год.) про те, що у крові ОСОБА_1 виявлено етанол з показником 0,7 mmol/L, що, на переконання ОСОБА_1 та його захисника, є меншим за 0,2 проміле, ніяким чином не спростовують результат огляду на стан сп`яніння проведений на місці зупинки.
Як зазначалось вище, відповідно до Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Згідно Розділу ІІІ вказаної Інструкції, огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я.
Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурними підрозділами з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.
У даному випадку, ОСОБА_1 не згоди з результатами огляду, проведеним працівниками поліції на місці зупинки автомобіля не висловлював, а тому, підстав для проведення огляду у закладі охорони здоров`я у присутності поліцейського не було.
Апеляційна скарга не містить інших доводів, які б вказували на незаконність притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння чи відсутність його вини у вчиненому.
Відповідно доч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винності  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Музичуку Євгенію Анатолійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2026 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Музичука Євгенія Анатолійовича залишити без задоволення. 
Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 
Повне судове рішення виготовлене 14 квітня 2026 року.

Суддя В.О. Фінагеєв