ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/47956/24 Головуючий у 1 інстанції: Щавінський В.Р.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого Василенка Я.М.,
суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Конституційного Суду України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача в особі його секретаріату щодо неприйняття та повернення скарги;
- зобов`язати відповідача в особі його секретаріату прийняти скаргу за результатами попередньої перевірки, як такої, що відповідає за формою вимогам, встановленим статтями 55, 56, частиною першою статті 74 Закону України "Про Конституційний суд України".
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Конституційного Суду України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху; встановлено позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали; роз`яснено позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Конституційного Суду України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу.
Не погоджуючись із ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 позивач подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати її, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на розумний строк.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Мотивами оскаржуваної ухвали є те, що у наданий судом десятиденний строк позивач не виконав вимоги ухвали Київського окружного адміністративного суду від 18.11.2024. За вказаних обставин, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України суд першої інстанції прийшов до висновку про повернення позовної заяви позивачу.
Апелянт вважає ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви незаконною та передчасною, оскільки висновки суду про неусунення недоліків є помилковими. Визначені ухвалою від 18 листопада 2024 року недоліки фактично були відсутні, адже як у тексті позовної заяви, так і в доданих до неї документах містилися всі необхідні відомості, зокрема дата подання скарги (09.05.2024) та дата її попередньої перевірки (14.05.2024), що підтверджується листом відповідача № 004-018-18/1693, яким скаргу було повернуто. При цьому, суд першої інстанції формально та неповно дослідив матеріали позову, не врахував зазначені обставини та безпідставно дійшов висновку про невідповідність позовної заяви вимогам закону, що призвело до необґрунтованого повернення позову і порушення права апелянта на доступ до правосуддя.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.
Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з частиною 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до частини 1 статті 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.
Частинами 1 та 2 статті 169 КАС України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина 5 статті 169 КАС України).
Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.
Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо до закінчення встановленого судом строку не усунув усіх або хоча б одного недоліку, зазначеного в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Як вже було зазначено вище, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Конституційного Суду України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху; встановлено позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали; роз`яснено позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Копію даної ухвали надіслано позивачу у його електронний кабінет та доставлено до його електронної скриньки 19.11.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, сформована Автоматизованою системою документообігу «Діловодство спеціалізованого суду», тобто останнім днем для усунення недоліків позовної заяви є 29.11.2024.
В той же час, на виконання вимог зазначеної ухвали Київського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 станом на 29.11.2024 та навіть на час винесення спірної ухвали від 14.04.2025 позивачем не подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.
З огляду на вищевикладене та те, що у встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивачем не усунуто, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Щодо доводів апелянта про безпідставність повернення позовної заяви, то колегія суддів вважає, що вони не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 18 листопада 2024 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам процесуального закону, зокрема через відсутність належної конкретизації позовних вимог, а саме незазначення у прохальній частині позову ідентифікуючих реквізитів оскаржуваної скарги (її номера та дати), а також дати попередньої перевірки, що унеможливлювало визначення предмета спору та застосування ефективного способу судового захисту. При цьому, сам по собі факт наявності відповідних відомостей у доданих до позову документах або в описовій частині заяви не усуває обов`язку позивача чітко і недвозначно сформулювати позовні вимоги саме у прохальній частині позову відповідно до статей 160, 161 КАС України.
При цьому, судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування спірної ухвали.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Апелянт не надав до суду належних доказів, щоб підтверджували факт незаконності ухвали суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М. 

Кузьменко В.В.