ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м.Чернівці
11 лютого 2026 року 	Справа № 926/4249/25	

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Армакс Груп» м. Київ 

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торговельної компанії БІТІСІ» м. Чернівці 

про стягнення 25063,22 грн.

Суддя Бутирський А.А.

при секретарі Нікітюк Є.В.

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ: ТОВ ««Армакс Груп» м. Київ звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до ТОВ «Будівельно-торговельної компанії БІТІСІ» м. Чернівці про стягнення 25063,22 грн. заборгованості, яка виникла у результаті неоплати товару, отриманого на підставі видаткової накладної № 110-37 від 01.10.2024 р.
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 02.02.2026 р. згаданий позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 25063,22 грн. боргу та 2422,40 грн. судового збору.
02.02.2026 року до Господарського суду Чернівецької області від представника позивача надійшло клопотання про стягнення судових витрат, за якою просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн.
Подане клопотання обґрунтовано наступним.
У позовній заяві Позивач повідомляв, що орієнтовний розмір судових витрат на надання правничої допомоги становить 5000,00 грн, а докази понесення цих витрат будуть надані в порядку ст. 129 ГПК України. 
У зв`язку з розглядом цієї справи Позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу розмірі 5000,00 грн.
У межах цієї справи Позивачу надані наступні послуги загальною вартістю 5000,00 грн та тривалістю 1,25 год:
складання та подання позовної заяви - 0,75 год
участь в судовому засіданні 05.01.2026 року - 0,1 год;
участь в судовому засіданні 28.01.2026 року - 0,2 год; 
складання та подання заяви про розподіл судових витрат - 0,2 год.
Відповідач пояснень по суті поданої позивачем заяви не надав.
Розглянувши подані документи, з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку про задоволення поданої заяви, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно ст. 221, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У зв`язку із наведеним суд розглядає справу без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частин першої та третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та проведенням експертизи.
Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Інтереси позивача в суді представляв адвокат Хом`як В.П.
У межах цієї справи Позивачу надані наступні послуги загальною вартістю 5000,00 грн. та тривалістю 1,25 год:
складання та подання позовної заяви - 0,75 год
участь в судовому засіданні 05.01.2026 року - 0,1 год;
участь в судовому засіданні 28.01.2026 року - 0,2 год; 
складання та подання заяви про розподіл судових витрат - 0,2 год. 
Вартість наданих послуг та час витрачений адвокатом на їх надання підтверджується наступними документами: 
1. Договором про надання правничої допомоги № 13 від 16.05.2024 року, де визначена вартість правничої допомоги у розмірі 4000,00 за годину роботи адвоката (пункт 4.1 цього Договору);
2. Рахунком на оплату № 50 від 10.12.2025 року про оплату авансу; 
3. Актом наданих послуг № 50 від 28.01.2026 року;
4. Платіжною інструкцією про оплату послуг №XK2P-4E62-CM6K-A8H9 від 10.12.2025 року.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Ч. 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 “Послуги. Загальні положення” підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”).
За приписами ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес до справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Дослідивши матеріали справи, клопотання про стягнення судових витрат, суд дійшов висновку про задоволення згаданої заяви у сумі 5000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд - 
ВИРІШИВ:
1. Клопотання позивача про стягнення судових витрат задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торговельної компанії БІТІСІ», код ЄДРПОУ 41333787, вул. Героїв Майдану, буд. 71, офіс 422, м. Чернівці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Армакс Груп», код ЄДРПОУ 40231499, вул. Здолбунівська, буд. 7Г, м. Київ витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя	 Бутирський А.А.