Справа № 991/1426/26
Провадження 1-кс/991/1432/26

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
У Х В А Л А
18 лютого 2026 року          м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу підозрюваного ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у незакритті кримінального провадження № 52022000000000169 від 07.07.2022,

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2026 року вказана скарга на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду була передана на розгляд слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 .

1.Зміст поданої скарги

У скарзі підозрюваний ОСОБА_3 зазначає, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52022000000000169 від 07.07.2022 після повідомлення йому про підозру 23.05.2023 був продовжений до 23.08.2023 та після цієї дати у встановленому законом порядку не продовжувався. На його думку, виділення матеріалів в окреме кримінальне провадження не створюють правових підстав для поновлення чи обчислення нового строку досудового розслідування, відтак після 23.08.2023 кримінальне провадження № 52022000000000169 підлягало закриттю.
ОСОБА_3 вказує, що звертався до керівника САП у порядку ст. 308 КПК України зі скаргою на недотримання розумних строків та вимогою закрити кримінальне провадження, однак його доводи щодо спливу строків залишено без належної правової оцінки, що свідчить про триваючу бездіяльність прокурора.
Відтак, підозрюваний ОСОБА_3 просить суд визнати бездіяльність прокурора щодо незакриття кримінального провадження після спливу строків досудового розслідування протиправною та зобов`язати прокурора прийняти постанову про закриття провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

2. Позиція учасників судового засідання

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та просив її задовольнити. Зазначив, що після спливу строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52022000000000169 прокурор САП був зобов`язаний його закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, однак такого рішення прийнято не було. У зв`язку з цим підозрюваний вважає, що прокурором допущено бездіяльність, яка полягає у невиконанні обов`язку щодо закриття кримінального провадження, та яка підлягає оскарженню в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак до його початку надіслав письмові заперечення в яких просив відмовити в задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_3 , оскільки вважає викладені ним вимоги необґрунтованими та безпідставними. Прокурор стисло виклав хронологію кримінального провадження № 52022000000000169 від 07.07.2022, зосередивши увагу на ключових процесуальних діях та рішеннях уповноважених суб`єктів, загалом зазначивши, що досудове розслідування здійснюється у межах строків, передбачених КПК України та зараз перебуває на стадії ознайомлення сторони захисту з зібраними матеріалами, а тому відсутні підстави для прийняття рішення про його закриття.
Керуючись положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вирішив здійснювати розгляд скарги за відсутності представника органу, бездіяльність уповноваженої особи якого оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду відповідної скарги. 

3. Мотиви та оцінка слідчого судді 

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
На обґрунтування можливості оскаржити на стадії досудового розслідування слідчому судді бездіяльність прокурора, яка полягає у незакритті кримінального провадження № 52022000000000169 від 07.07.2022, підозрюваний посилався на п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
За змістом згаданої норми на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).
Разом з тим, бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий або прокурор зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк може бути оскаржена виключно за наявності таких умов:
1)слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 
2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк;
3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Відтак, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Бездіяльність, на яку посилається підозрюваний та яка полягає у незакритті кримінального провадження, таким критеріям не відповідає.
Так, відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 284 КПК України прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у разі закінчення після повідомлення особі про підозру строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Разом із тим наведена норма визначає повноваження прокурора на прийняття відповідного процесуального рішення, однак не встановлює імперативного обов`язку його ухвалення у кожному випадку за заявою чи вимогою сторони захисту.
Рішення про закриття кримінального провадження приймається прокурором з урахуванням його правової оцінки фактичних обставин справи, аналізу норм кримінального процесуального законодавства та встановлення наявності чи відсутності передбачених законом підстав. Така оцінка належить до дискреційних повноважень прокурора та не може підмінятися волевиявленням сторони захисту. Отже, незакриття кримінального провадження саме по собі не свідчить про невиконання прокурором процесуального обов`язку та не може бути предметом оскарження у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
На думку слідчого судді, доводи підозрюваного фактично зводяться до незгоди з правовою позицією прокурора щодо обчислення та дотримання строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52022000000000169 від 07.07.2022. 
За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України. 
Тобто, на стадії досудового розслідування повноваження слідчого судді є чітко визначеними та обмеженими нормами КПК України. Втім жодна норма КПК України не наділяє слідчого суддю повноваженням вдаватися до оцінки перебігу строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому наявні підозрювані, поза межами процедури продовження строків досудового розслідування, визначеної ч. 3 ст. 294 КПК України. 
Відтак, слідчий суддя не буде перевіряти доводи підозрюваного щодо спливу строку досудового розслідування та наявності підстав для закриття кримінального провадження № 52022000000000169 від 07.07.2022 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України з точки зору їх відповідності положенням КПК та усталеній судовій практиці.
З огляду на зазначене, слідчий суддя доходить висновку, що прокурор не допустив бездіяльність про яку стверджує підозрюваний ОСОБА_3 , відтак його скарга не підлягає задоволенню. 
Керуючись ст. ст. 303, 308, 309, 372, 376, 395КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу підозрюваного ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у незакритті кримінального провадження № 52022000000000169 від 07.07.2022 – залишити без задоволення.
2. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя          ОСОБА_1