П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/9721/25	

Перша інстанція: суддя Брагар В. С.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Вербицької Н.В.,
суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
при секретарі судового засідання Худика С.А.,
за участю апелянта ОСОБА_1 , його представника – адвоката Орловського М.А.,
представника відповідача – Білецької О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И Л А :

08 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду позовною заявою, в якій просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 24.07.2025 року за №2140 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що наказом ГУ НП в Миколаївській області №2140 від 24.07.2025 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських БПОП (стрілецький) ГУНП в Миколаївській області», до старшого інспектора проведення спеціальних операцій батальйону поліції особливо призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Підставою для видання цього наказу слугували висновки службового розслідування щодо невиконання позивачем наказу ГУНП від 07.07.2025 №702 о/с ДСК «Про відрядження поліцейських батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Миколаївській області» (зі змінами внесеними наказами ГУНП від 09.07.2025 №711 о/с ДСК та від 15.07.2025 №722 о/с ДСК). 
Позивач наголосив, що з наказом від 07.07.2025 року відповідач його ознайомив під час перебування позивача на стаціонарному лікуванні 18 липня 2025 року. Позивач зазначив, що він не відмовлявся виконувати вищезазначений наказ, а не міг його виконати з об`єктивний причин, через незадовільний стан здоров`я, зазначивши перелік захворювань, також однією із зазначених причин позивач визначив не проходження ним базової військової підготовки та злагодження. Крім позивач вказав, що не проходив військово – лікарську комісію на придатність до проходження служби на займаній посаді, а під час проходження попередньої ВЛК, при постановці на облік військовозобов`язаних відповідно до наказу Міністерства оборони України №402, його визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення. Крім цього, ОСОБА_1 має відстрочку від мобілізації під час воєнного стану, у зв`язку із доглядом за батьком, інвалідом ІІ групи. На переконання позивача, невиконання ним наказу відповідача від 07.07.2025 року з об`єктивних причин не може мати наслідком звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.
Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що за результатами службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 порушив службову дисципліну та не виконав наказ керівника ГУНП від 07.07.2025 № 702 о/с ДСК про відрядження для виконання бойових завдань та не прибув для несення служби в складі сил та засобів ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в підпорядкуванні командира зведених підрозділів Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Наказом ГУНП в Миколаївській області від 24.07.2025 № 2140 старшого інспектора відділення проведення спеціальних операцій Батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, капітана поліції ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни (дисциплінарний проступок), який виразився у не виконанні посадової інструкції, Присяги поліцейського, Закону України «Про національну поліцію», у порушенні п. 1,2,3,4,6 та 13 ч.3 ст.1 ч.1ст.5 Дисциплінарного Статуту Національної Поліції України, Закону України «Про оборону України» притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Зазначений наказ відповідач вважає правомірним, оскільки його прийнято в межах повноважень з всебічним розглядом всіх обставин під час службового розслідування. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, надання невірної правової оцінки обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове - про задоволення позову у повному обсязі. Апелянт наголошує, що судом першої інстанції не враховані обставини порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування. Так, 18.07.2025, члени дисциплінарної комісії ГУНП в Миколаївській області прибули до ОСОБА_1 в лікарню, ознайомили його з наказом про відрядження від 07.07.2025 № 702 о/с ДСК та отримали від нього письмові пояснення. У поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що, він ні в якому разі не відмовляється від виконання наказу, але з об`єктивних причин (незадовільний стан здоров`я) не може його виконати. Під час отримання пояснень члени дисциплінарної комісії запевнили ОСОБА_1 , що після виписки зі стаціонару, яка відбулась 28.07.2025, він зможе надати додаткові докази на підтвердження своїх пояснень, зокрема виписку з історії хвороби та медичні довідки. Однак, дисциплінарна комісія завершила службове розслідування 24.07.2025, тобто за чотири дні до виписки позивача зі стаціонару, фактично позбавивши позивача можливості реалізувати право на захист шляхом надання додаткових доказів та пояснень. Таким чином, на переконання апелянта, під час проведення службового розслідування його позбавлено права на захист шляхом створення обґрунтованих очікувань та їх подальшого нівелювання, не встановлено вину та ступінь вини останнього. Апелянт стверджує, що дисциплінарна комісія не лише мала інформацію про обставини, що об`єктивно перешкоджали виконанню позивачем наказу, але й безпосередньо зафіксувала позицію позивача щодо відсутності відмови від виконання наказу. Додатково апелянт наголосив, що оскільки весь період проведення службового розслідування збігається з періодом стаціонарного лікування позивача, відповідно до ч. 3 ст. 26 Дисциплінарного статуту жоден день не може бути зарахований до строку розслідування.
Апелянт зазначив, що судом першої інстанції неправильно підійшов до тлумачення норм статті 5 Дисциплінарного статуту, невірно трактував норми матеріального та процесуального права, відхилив посилання позивача на те, що він не мав об`єктивної можливості виконати зазначений наказ, оскільки отримавши наказ керівника про відрядження, повинен був письмовим зверненням (рапортом) доповісти керівнику про причини його не виконання. Однак, зазначені дії відповідачем вчинені не були. Не враховано, норму статті 5 Дисциплінарного статуту, яка передбачає обов`язок повідомити, а не подати письмовий рапорт, направити через канцелярію чи "оформити у встановленому порядку. Усне повідомлення членам дисциплінарної комісії 18.07.2025, підтверджене письмовими поясненнями того ж дня, є виконанням обов`язку позивача повідомити керівника про об`єктивну неможливість виконання наказу.
Апелянт наголосив, що відповідно до довідки №108 від 25.06.2025, виданої ОСОБА_1 КНП «Братський центр первинної медико – санітарної допомоги», позивач мав ряд захворювань та потребував звільнення від фізичних навантажень терміном на 4 місяці, тобто до 25.10.2025. 09 вересня 2025 року ОСОБА_1 в ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Миколаївській області» пройшов ВЛК, відповідно до довідки №1058, останній придатний до служби в поліції, непридатний до служби на посаді старшого інспектора відділення проведення спеціальних операцій батальйону поліції особливо призначення (стрілецький) ГУНП в Миколаївській області. Суд першої інстанції зазначив, що позивач додав до матеріалів справи медичні довідки та висновок ВЛК ТМО МВС України від 09.09.2025 року, однак зазначені документи були надані вже після службового розслідування. На переконання апелянта, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 взагалі не проходив ВЛК при призначенні на посаду до спеціального підрозділу поліції. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правового значення висновку військово-лікарської комісії від 09 вересня 2025 року, мотивуючи це тим, що зазначений висновок був отриманий після завершення службового розслідування та подій, які стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Такий підхід суду є формальним і свідчить про неправильну оцінку доказів та хибне розуміння їх юридичної природи. Висновок ВЛК не створює новий стан здоров`я та не формує нові обставини, а є медичним доказом, який фіксує та підтверджує фактичний стан здоров`я особи, що існував до моменту його оформлення, зокрема станом на час отримання позивачем довідки №108 від 25.06.2025, виданої ОСОБА_1 КНП «Братський центр первинної медико – санітарної допомоги».
Додатково апелянт наголосив, що на момент видання наказу від 07.07.2025 № 702 о/с-ДСК про відрядження позивача до зони бойових дій (штурмова бригада НПУ "Лють", ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_2 "), позивач мав чинну відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у зв`язку з доглядом за батьком - інвалідом II групи. Відрядження ОСОБА_1 до зони бойових дій для безпосереднього ведення бойових дій (наказ від 07.07.2025 № 702 о/с-ДСК передбачав відрядження строком до 180 днів), позбавило би позивача можливості здійснення догляду за батьком - інвалідом II групи протягом тривалого часу та суперечило би правовій природі надання відстрочки.
Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Відповідач зазначив, що достовірно знаючи з 18.07.2025 року про те, що проводиться службове розслідування, позивач до його закінчення (24.07.2025) не скористався правом захисту, документів про поважність причин не виконання наказу не надав, керівнику про причини невиконання не повідомив, а також не вказав дату, з якої може виконати наказ, усунувши перешкоди. 
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 12 липня 2024 року Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області видано наказ № 586 о/с, яким для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, капітана поліції ОСОБА_1 переміщено на рівнозначну старшого інспектора відділення проведення спеціальних операцій Батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, звільнивши з посади інспектора-чергового чергової частини ВП № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.
Наказом ГУНП в Миколаївській області від 07.07.2025 № 702 о/с ДСК, зокрема, ОСОБА_1 з 10.07.2025 відряджено до штурмової бригади Національної поліції України «Лють» для виконання бойових (спеціальних) завдань.
Із зазначеним наказом позивача ознайомлено 18 липня 2025 року (т.1 а.с. 176 зворот).
18 липня 2025 начальник УГІ ГУНП в Миколаївській області доповідною запискою № 131507-2025 повідомив начальнику ГУНП в Миколаївській області, що ОСОБА_1 разом з іншими поліцейськими батальйону не виконав наказ ГУНП в Миколаївській області № 702 О/с ДСК від 07.07.2025 року та не прибув у підпорядкування командира Об`єднаної штурмової бригади НПУ «Лють» у визначену дату.
18 липня 2025 року наказом ГУНП в Миколаївській області № 2069 за фактом порушення службової дисципліни окремими поліцейськими БПОП ГУНП призначено службове розслідування.
24 липня 2025 року керівником ГУНП в Миколаївській області затверджено висновок службового розслідування, яким встановлено, що ОСОБА_1 порушив службову дисципліну та не виконав наказ керівника ГУНП від 07.07.2025 № 702 о/с ДСК про відрядження для виконання бойових завдань та не прибув для несення служби в складі сил та засобів ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в підпорядкуванні командира зведених підрозділів Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
Наказом ГУНП в Миколаївській області від 24.07.2025 № 2140 старшого інспектора відділення проведення спеціальних операцій батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, капітана поліції ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни (дисциплінарний проступок), який виразився у не виконанні посадової інструкції, Присяги поліцейського, Закону України «Про національну поліцію», у порушенні п. 1,2,3,4,6 та 13 ч.3 ст.1 ч.1ст.5 Дисциплінарного Статуту НПУ, ЗУ «Про оборону України» притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Позивач вважає даний наказ протиправним, прийнятим з порушенням норм чинного законодавства та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив того, що в ході службового розслідування встановлено порушення позивачем присяги, а також недотримання дисципліни, що виразилось у невиконанні наказу ГУНП в Миколаївській області № 702 О/с ДСК від 07.07.2025 року та не прибутті у підпорядкування командира Об`єднаної штурмової бригади НПУ «Лють» у визначену дату.
Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно приписів п. 1 і п. 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до ч.1 та ч.2 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно з пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначені в Дисциплінарному статуті Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII.
Відповідно до ч.1 ст.1 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна – дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Пунктами 4 і 5 ч.3 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема:
ознайомлюватися з матеріалами особової справи, висновками службового розслідування, що проводиться стосовно нього, а також долучати до нього свої пояснення;
на правничу допомогу та захист своїх прав під час розгляду скарг або під час проведення службових розслідувань;
Відповідно до ч.1 ст. 4 Дисциплінарного статуту наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.
Частиною 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту визначено, що поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.
За приписами ч.2 цієї статті, за відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.
Відповідно до ч.1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За приписами ст.13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування – це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Порядок проведення службового розслідування у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до ст.15 Дисциплінарного статуту, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. 
За приписами ст.18 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
За приписами ч.3 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Розділом V Дисциплінарного статуту визначені особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.
Так, за приписами ст.26 Дисциплінарного статуту, у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).
Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.
За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.
У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції.
Згідно приписів ст.27 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.
За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.
Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.
Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.
Виклик, який надіслано поштовим зв`язком, вважається таким, що отриманий поліцейським, на четвертий календарний день з дня його відправлення.
Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення.
Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.
За приписами ст.29 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Протягом 10 днів з дня підписання наказу про застосування дисциплінарного стягнення прямий керівник посадової особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, має право його пом`якшити, застосувати суворіше дисциплінарне стягнення або звільнити поліцейського від дисциплінарної відповідальності, якщо встановить невідповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини (ч.3 ст.29 Дисциплінарного статуту).
За приписами ч.2 ст.30 Дисциплінарного статуту, поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.
Доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею.
У разі встановлення поважних причин відсутності поліцейського до наказу по особовому складу, яким виконується застосоване до нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції, вносяться зміни щодо дати його виконання.
Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі – Порядок № 893).
За приписами п. 2 розділу IV Порядку № 893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються.
Пунктом 7 розділу IV Порядку № 893 встановлено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.
Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.
Згідно з пунктом 2 розділу VI Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Відповідно до абзацу першого пункту 1 розділу VI Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
За приписами пункту 3 розділу VII Порядку № 893, виконання таких дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь та звільнення зі служби в поліції, шляхом видання наказів по особовому складу покладається на підрозділи кадрового забезпечення (служби персоналу) територіальних органів поліції, установ та закладів поліції, а також ЗВО. 
Насамперед варто врахувати, що згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 05.11.2025 строком на 90 діб відповідно до Указу Президента України від 20.10.2025 № 793/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 21.10.2025 № 4643-ІХ. Воєнний стан продовжувався відповідними Указами Президента та наразі триває.
Відтак спірні правовідносини виникли у період дії в Україні воєнного стану, а тому до них підлягають застосуванню розділ V Дисциплінарного статуту. У разі колізії норм, закріплених в розділі V Дисциплінарного статуту з іншими нормами Дисциплінарного статуту чи інших законів України в період дії воєнного стану, застосуванню підлягають норми розділу V Дисциплінарного статуту.
Аналогічний правовий висновок щодо вирішення колізії норм розділу V Дисциплінарного статуту з нормами інших законів України в період дії воєнного стану міститься в постанові Верховного Суду від 08.02.2023 у справі № 120/7567/22.
За обставинами справи, наказом ГУ НП від 07.07.2025 №702 о/с ДСК «Про відрядження поліцейських батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Миколаївській області» ( зі змінами внесеними наказами ГУНП від 09.07.2025 №711 о/с ДСК та від 15.07.2025 №722 о/с ДСК) відряджено строком до 180 днів для несення служби в складі сил та засобів ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в підпорядкуванні командира зведених підрозділів Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 », зокрема, позивача, з 10 липня 2025 року.
Як зазначає відповідач та не заперечується позивачем, ОСОБА_1 разом з іншими поліцейськими батальйону не виконав наказ ГУНП в Миколаївській області № 702 О/с ДСК від 07.07.2025 року та не прибув у підпорядкування командира Об`єднаної штурмової бригади НПУ «Лють» у визначену цим наказом дату.
18.07.2025 наказом ГУНП в Миколаївській області № 2069 за фактом порушення службової дисципліни окремими поліцейськими БПОП ГУ НП призначено службове розслідування.
Під час проведення службового розслідування, лише 18 липня 2025 року поліцейськими УГІ ГУНП в Миколаївській області був здійснений виїзд у Миколаївську обласну лікарню, де в медичній палаті ОСОБА_1 був ознайомлений під відеозапис з наказом ГУНП в Миколаївській області від 07.07.2025 № 702 о/с ДСК про відрядження строком до особливого розпорядження, але не більше ніж на 180 днів до штурмової бригади Національної поліції України «Лють» для виконання бойових завдань. 
ОСОБА_1 повідомив командиру батальйону про те, що наказ йому зрозумілий, він не відмовляється від відрядження, але має ряд захворювань, по медичним показанням не придатний до військової служби, не проходив ВЛК на дану посаду, не проходив базову військову підготовку та доглядає батька інваліда другої групи.
Викладене підтверджується відео файлом № 0000000_00000020250718113421_0003 (2-2-b11f7ab0-a030-11f0-a716-29a82f2af4ad), який є додатком до службового розслідування та наявний в матеріалах судової справи.
Зазначене також спростовує доводи відповідача, що позивач при опитуванні під час службового розслідування не посилався на відстрочку від призову у зв`язку із догляду за батьком інвалідом другої групи, як на причину невиконання наказу.
У позивача 18 липня 2025 року відібрані пояснення, де з його слів посадовими особами відповідача записані аналогічні вищенаведеним пояснення щодо поважних підстав неможливості виконання наказу у зазначений час.
Тобто, ОСОБА_1 з наказом, за невиконання якого позивача притягнуто до відповідальності, ознайомлено під час проходження стаціонарного лікування, що підтверджується як матеріалами службового розслідування, так і матеріалами справи.
З викладеного вбачається, що відповідачу було достеменно відомо, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні, зокрема, у день ознайомлення з наказом від 07.07.2025 року – 18 липня 2025 року.
Посилання відповідача на те, що відповідно до ч.2 ст.5 Дисциплінарного статуту Національної поліції, за відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу, судова колегія вважає обґрунтованим та наголошує, що саме це і здійснено позивачем у день ознайомлення його з наказом від 07.07.2025 року, що підтверджує вищезазначений відеозапис.
Крім того, з виписки з медичної карти стаціонарного хворого КНП «Миколаївська обласна медична лікарня» вбачається, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні в період з 18 липня 2025 року по 28 липня 2025 року, тобто навіть більше, ніж період тривалості службового розслідування, яке проводилось відповідачем з 18.07.2025 по 24.07.2025.
В свою чергу, згідно ст.26 Дисциплінарного статуту, до строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.
Однак, службове розслідування розпочато 18.07.2025 та завершено 24.07.2025 року, під час перебування позивача на стаціонарному лікуванні, що є суттєвим порушенням ст.26 Дисциплінарного статуту. 
Такі дії відповідача позбавили позивача можливості надати, зокрема, виписку зі стаціонару, яка є безумовних доказом неможливості його виконати наказ ГУ НП від 07.07.2025 року, з яким позивача ознайомлено 18.07.2025 року, тобто вже під час його перебування на стаціонарному лікуванні.
Перебування позивача на стаціонарному лікуванні є обґрунтованою причиною невиконання позивачем наказу, що не може мати наслідком притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладенні на нього дисциплінарного стягнення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, є таким, що прийнятий з суттєвими порушеннями процедури його прийняття, а саме під час перебування позивача на стаціонарному лікуванні та без урахуванням обставин неможливості виконати позивачем наказ від 07.07.2025 року з об`єктивних причин, що є підставою для визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 24.07.2025 року за №2140 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Додатково колегія суддів враховує, що направляючи позивача у відрядження для виконання бойових завдань для несення служби в складі сил та засобів ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в підпорядкуванні командира зведених підрозділів Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_3 », відповідач не врахував, що згідно довідки № 118 від 25.06.2025 КНП «Братська ЦПМСД» позивача звільнено на 4 місяці від фізичних навантажень.
Так, станом на час виникнення спірних правовідносин позивач мав чинну відстрочку від мобілізації, надану відповідно до п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку із необхідністю здійснення догляду за батьком, інвалідом ІІ групи. Логічним є те, що вибуття позивача до зони ведення бойових дій унеможливить його догляд за батьком, який є особою з інвалідністю ІІ групи.
Дійсно, наданий позивачем висновок ВЛК ТМО МВС України від 09.09.2025 року, за яким позивача визнано придатним до служби в поліції, але непридатним до служби на посаді старшого інспектора БПОП (стрілецький), наданий вже після проведення службового розслідування, однак зазначений висновок лише підтверджує стан здоров`я позивача, через який він був звільнений від фізичних навантажень ще за два тижні до видання наказу відповідача від 07.07.2025 року про відрядження та через який перебував на стаціонарному лікування під час проведення службового розслідування з підстав невиконання, зокрема, позивачем, наказу від 07.07.2025 року.
Суд першої інстанції на вищевикладені обставини уваги не звернув, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.317 КАС України апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням постанови про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст.308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія,-
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року – скасувати та прийняти постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 24.07.2025 року за №2140 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 01.04.2026 року.

Головуючий: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко