Справа № 645/6139/23
Провадження № 2/645/23/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
03 лютого 2026 року Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого - судді Ульяніч І.В., при секретарі – Циганок В.М., учасники справи: за участю позивача – ОСОБА_1 , представника позивача – ОСОБА_2 , відповідача – ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених залиттям квартири,-

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить суд стягнути з відповідача матеріальні збитки в розмірі 46617,00 грн., моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн., витрати за проведення оцінки матеріальних збитків у розмірі 5500,00 грн., відшкодувати судові витрати у розмірі 3757,60 грн. зі сплати судового збору та 7000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він разом з дружиною мешкають в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 з 1994 року. Даний будинок був зданий в експлуатацію в 1986-1987 роках. 24.09.2023 року позивач перебував на дачі, а його дружина прогулювалась на дитячому майданчику з онуком. Цього дня дружині подзвонила сусідка, яка мешкає на 3 поверсі та повідомила, що їхній стояк заливає. Дружина відразу повернулась до квартири та побачила, що в коридорі, кімнаті, ванній та на кухні зі стелі та по стінах тече вода. Донькою були викликані співробітники поліції, співробітники КП «Жилкомсервіс», працівники КП «Харківводовідведення» та КСП «Харківгорліфт» для документальної фіксації залиття житла та безпосередньо джерела, звідки відбувся витік води. Згідно акту обстеження, складеного представниками Комплексу «Харківводовідведення» від 26.09.2023 року, 24.09.2023 року о 19:00 год. поступила заявка з приводу залиття квартири АДРЕСА_2 . Відбулось затоплення стелі, на кухні, коридорі, ванній кімнаті та в залі. Працівники КП «Харківводоканал» перекрили стояк по системі холодного водопостачання на 9 квартир. Залиття відбулось з квартири АДРЕСА_3 , що знаходиться поверхом вище. Згодом, в той же день, з`явилась власниця квартири АДРЕСА_3 та одразу усунула залиття в даній квартирі. Визначитись, яка саме була причина залиття квартир нижче не було можливості, тому що мешканка квартири АДРЕСА_3 не впустила працівників КП «Харківводоканал» до власної квартири. Відповідно до акту обстеження начальника та майстра дільниці № 55 КП «Жилкомсервіс», електромонтера дільниці № 11 КСП «Харківгорліфт», несправність електромережі було виявлено після приладу обліку квартирної проводки, що, ймовірно, виникла у зв`язку з залиттям 24.09.2023 року з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 . Внаслідок чого відсутнє світло в квартирі АДРЕСА_2 .
Також, позивач зазначає, що це залиття не є єдиним випадком. В 2011 році, в результаті засмічення внутрішньої системи каналізації квартири АДРЕСА_3 , утворилась аварійна ситуація із залиттям розташованої нижче квартири АДРЕСА_2 . Це відбулось в результаті халатного відношення до сантехнічного обладнання власником квартири АДРЕСА_3 . Оскільки випадок затоплення 24.09.2023 року торкнувся не лише квартири позивача, до ВП № 2 ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області була подана колективна скарга на власницю квартири АДРЕСА_3 , яка систематично порушує «Правила утримання домашніх тварин», що й, зокрема, призвело до затоплення квартир з 5 по 1 поверх. 
Позивачем був укладений договір з ТОВ «Проексперт», що діє на підставі сертифіката суб`єкта оцінної діяльності № 260/2022 від 10.06.2022 року, щодо проведення оцінки майна та визначення матеріальних збитків в результаті залиття житла. Згідно до висновків ТОВ «Проексперт», в результаті залиття квартири, позивачу було спричинено матеріальні збитки на загальну суму 46 617 гривень. Оскільки залиття квартири позивача трапилось з вини відповідача, позивач просить стягнути з відповідача збитки та моральну шкоду. 
Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08.11.2023 року суддя Іващенко С.О. відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 24.05.2024 року справу прийнято в провадження судді Фрунзенського районного суду міста Харкова Ульяніч І.В., справу призначено до розгляду в судове засідання.
Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 01.08.2024 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_3 про призначення судово-оціночної експертизи, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.
Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 10.04.2025 року відновлено провадження у справі.
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 03.06.2025 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_3 про призначення судово-оціночної експертизи, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.
31.12.2025 року на адресу суду надійшов висновок експерта за №8894 від 26.12.2025 року.
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 14.01.2026 року відновлено провадження у справі.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Кашура О.П. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення аналогічні до змісту позовної заяви, просили про задоволення позову у повному обсязі. Також позивач зазначив, це було не перше залиття його квартири з вини відповідачки. Відповідачка утримує в своїй квартирі стаю котів, тому вода текла брудна, з неприємним запахом, залиття відбулось з 5 поверху аж до 1 поверху. Моральна шкода полягає в тому, що залиття відбулось восени, не могли висушити та провітрювати квартиру, ремонт в квартирі не мав можливості зробити, так є пенсіонером, була пошкоджена електрика, світла в квартирі не було 2 дні, досі в квартирі відчувається вологість.
Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнала частково, зазначила, що вони із позивачем сусіди, у них напружені відносини, не заперечувала, що залиття квартири позивача відбулось з її вини, в її квартирі, що належить їй на праві власності, яка розташована поверхом вище над квартирою позивача, був несправний кран, що було причиною залиття. Не погодилась із сумою завданої матеріальної та моральної шкоди, вважала, що позивач не страждав морально. Зазначила, що в квартирі позивача після залиття не була, ніяких актів про залиття не підписувала. Експертиза проводилась у її відсутності.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив обставини та відповідні до них правовідносини.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та члени його родини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 05.04.1999 року. Реєстраційний №8-99-165951 та Технічним паспортом на квартиру /а.с.10-15/.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.10.2023 року, власник квартири АДРЕСА_4 не значиться. Але в судовому засіданні відповідач зазначила, що ця квартира належить їй на праві власності, в підтвердження цього документів не надала.
Відповідно до Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 23.05.2024 року, відповідач ОСОБА_6 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_4 .
Як убачається з Акту обстеження, складеного представниками Комплексу «Харківводовідведення» від 26.09.2023 року, 24.09.2023 року о 19:00 год. поступила заявка з приводу залиття квартири АДРЕСА_2 . Відбулось затоплення стелі, на кухні, коридорі, ванній кімнаті та в залі. Працівники КП «Харківводоканал» перекрили стояк по системі холодного водопостачання на 9 квартир. Залиття відбулось з квартири АДРЕСА_3 , що знаходиться поверхом вище. Згодом, в той же день, з`явилась власниця квартири АДРЕСА_3 та одразу усунула залиття в даній квартирі. Визначитись, яка саме була причина залиття квартир нижче не було можливості, тому що мешканка квартири АДРЕСА_3 не впустила працівників КП «Харківводоканал» до власної квартири. У вівторок 26.09.2023 року працівники КП «Харківводоканалу» відкрили стояк на дев`ять квартир по системі холодного водопостачання. Через деякий проміжок час, обстежили в квартирі АДРЕСА_2 стан системи холодного водопостачання, залиття не виявлено. /а.с.18/
Відповідно до Акту обстеження від 04.10.2023 року у складі комісії: начальника дільниці №55 КП «Жилкомсервіс», майстра дільниці №55 КП «Жилкомсервіс», електромонтера дільниці №11 КСП «Харківгорліфт», які склали акт обстеження квартири АДРЕСА_1 , щодо звернення мешканця по питанню відсутності електрики в квартирі. Встановлено: вищезазначений будинок 1986 р.б., панельний, 9-ти поверховий, 3-х під`їзний. Покрівля - м`яка. Будинок обладнаний внутрішньо холодного будинковими системами центрального опалення, гарячого та водопостачання, водовідведення, газо та електропостачання. Зі слів мешканки кв. АДРЕСА_2 встановлено, що квартиру було залито з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 . При обстеженні встановлено, що несправність внутрішньо будинкових електромереж не виявлена. Електромережі знаходяться в технічно справному стані. Несправність електромережі було виявлено після приладу обліку квартирної проводки, що ймовірно виникла у зв`язку з залиттям 24.09.2023 року з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 . В наслідок чого відсутнє світло в кв. АДРЕСА_2 . Акт про залиття квартири був складений 26.09.2023 року працівниками КП «Харківводоканал» та вручений особисто 27.09.2023 року ОСОБА_4 /а.с.19/
На підтвердження факту неодноразового залиттям відповідачем квартири позивача, позивачем надано копію Акту обстеження від 25.10.2011 року, відповідно до якого встановлено, що в кв. АДРЕСА_3 забита внутрішньо квартирна система каналізації в результаті чого виникла аварійна ситуація по залиттю нижче розташованої квартири АДРЕСА_2 у сан.узлі площею близько -1,0м2; колективну скаргу мешканців будинку АДРЕСА_5 , поданої до ВП № 2 ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській на власницю квартири АДРЕСА_3 , яка систематично порушує «Правила утримання домашніх тварин», що й, зокрема, призвело до затоплення квартир з 5 по 1 поверх. /а.с.20-23/
На підтвердження заявлених вимог позивачем наданий Звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна за №110/23 від 12.10.2023 року ТОВ «Проексперт» відповідно до якого, в результаті залиття квартири АДРЕСА_1 , позивачу були спричинені матеріальні збитки на загальну суму 46 617 гривень. /а.с.31-81/ .
З даним Звітом визначеного розміру шкоди відповідач не погодилась та заявила клопотання про проведення судово-оціночної експертизи з метою визначення суми збитку. Клопотання було задоволено судом та призначена судово-оціночна експертиза.
Як убачається з висновку експерта за №8894 від 26.12.2025 року, розмір матеріальної шкоди, завданої власнику квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 внаслідок залиття, що сталося 24.09.2024 року, станом на момент залиття становить 58721 грн., з урахуванням ПДВ. 
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що вона є сусідкою сторін по справі, мешкає на третьому поверсі. В вересні 2023 року відбулось залиття її квартири з 5 поверху, з квартири відповідачки. Вони викликали співробітників ЖЄКу, відповідачки не було в той час в дома. 24.09.2023 року відбулось залиття квартир на 4, 3 та 2 поверхах. Вона була в квартирі позивача після залиття, вода лилась в коридорі, кухні, капала з люстри та вікна, був дуже неприємний запах від котів, яких утримувала відповідач в квартирі.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що вона є подругою відповідачки, а також працює разом із дружиною позивача. Дружина позивача казала, що у них після залиття квартири не було електроенергії, але вона в темну пору доби, бачила в квартирі позивача світло. Дружина позивача казала, що знищить відповідачку, а також казала, що бажає поліпшити, за рахунок відповідачки, своє матеріальне становище. Свідок повідомила, що в квартирі позивача після залиття квартири не була, але зі слів відповідачки їй відомо, що залиття квартири позивача відбулось з її вини. Коли відповідачка хворіла, то вона приходила до неї в квартиру годувала 4 котів.
Відповідно до ч.1 та п. 1 ч. 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.
Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Суд вважає, що вина відповідача в залитті квартири позивача, при розгляді справи, встановлена, крім того, відповідач в судовому засіданні не заперечувала своєї провини у залитті квартири.
Доказів спричинення шкоди іншою особою відповідачем суду не надано.
Згідно ст. 13 ЦПК України -суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Враховуючи, що позовні вимоги позивачем була заявлені, в частині відшкодування матеріальної шкоди, в розмірі 46617 грн., а судово-оціночною експертизою було підтверджено завдання матеріальної шкоди навіть в большому розмірі - 58721 грн. з урахуванням ПДВ, суд приходить до висновку про стягнення із відповідачки суми в розмірі 46617 грн., згідно заявлених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст.12, ч 1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достовірність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Дослідивши надані позивачем вищезазначені письмові докази (акт про залиття, фотокартки, кошторисний розрахунок), суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми фактичними даними, якими встановлений факт залиття відповідачкою квартири АДРЕСА_1 , що належить позивачу, та розмір майнової шкоди.
Доказів відсутності вини відповідача у залитті квартири позивача, що сталася внаслідок незадовільного стану сантехнічного обладнання (кран подачі води), матеріали справи не містять.
Статтею 179 ЖК України встановлено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.7, 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, власник, наймач (орендар) квартири зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.
Власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла.
Згідно ст. 319 ЦК України - власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Суд вважає доведеним, що залиття квартири позивача сталося внаслідок протиправної бездіяльності власника квартири АДРЕСА_4 , що полягала у незабезпеченні належного стану крану подачі води, технічне обслуговування, якого покладено на власника.
Розмір шкоди підтверджений наданими позивачем письмовими доказами. Даних на спростування вказаного розміру шкоди відповідачем суду не надано.
Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 46617,00 грн., завданої залиттям квартири, підлягають задоволенню.
Також позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 30 000 грн., позивач зазначив, що внаслідок залиття його квартири ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме восени, що значно ускладнило його ситуацію. У зв`язку з прохолодою порою року, наслідки залиття важко усунути. Вогкість в квартирі до сьогоднішнього дня не зникла, провітрювання житлового приміщення неможливе. Позивач дуже хвилюється за здоров`я своєї родини. До позивача та його дружини часто приїздив онук, однак тепер такі візити онука унеможливились саме у зв`язку із залиттям. В житловому приміщенні і досі сиро, вікна постійно відкриті, а також була пошкоджена електрика. Одним із проявів психологічної травми, емоційного шоку є те, що у позивача постійно присутнє почуття хвилювання, страху. Чималі зусилля були прикладені ним та дружиною до того, щоб зробити в квартирі ремонт, придбати меблі, техніку та взагалі облаштувати житлове приміщення. Але сьогодні житло виглядає зовсім не так, як раніше у зв`язку із залиттям.
Згідно ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.  Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.
Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. (ст.23 ЦК України)
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди від 31.03.1995 № 4).
Позивач посилається, що у зв`язку із неправомірними діями відповідача, в наслідок яких було пошкоджено його майно, йому завдано й моральну шкоду, яка відобразилась у погіршенні стану здоров`я, позивачу завдано душевних страждань.
Судом встановлено, що з вини відповідача відбулось залиття квартири позивача, що мала місце 24.09.2023 року.
Отже, між неправомірними діями ОСОБА_3 та настанням завданої шкоди ОСОБА_1 є безпосередній причинний зв`язок.
Внаслідок залиття квартири позивача з вини відповідача, тобто позивачу була спричинена моральна шкода, враховуючи пошкодження його майна та необхідність його відновлення. Але при цьому, позивач не обґрунтував та не довів завдання моральної шкоди в розмірі саме в розмірі 30000 грн., яка на погляд суду є завищеною, враховуючи відсутність доказів впливу даної події на стан здоров`я позивача та членів родини, наявність хвилювання, страху, про які він зазначає в позові.
Між тим, при вирішенні питання про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд враховує практику Європейського Суду, зокрема, рішення від 28.05.1985 Серія А&96 справа Abdulaziz Cabales fnd Balkandali v. United Kingdom, яким визначено, що деякі форми моральної шкоди, в тому числі емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть доведені чимось конкретним.
Отже, суд, виходячи із принципу доведеності та справедливості, враховуючи моральні страждання позивача, які останній зазнав через залиття його квартири, внаслідок якої позивач зазнав душевні страждання, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути в якості відшкодування моральної шкоди на користь позивача в розмірі 5000 грн., враховуються вимоги розумності і справедливості.
Вину у завданій позивачу шкоді відповідачем не спростовано.
Таким чином, встановивши, що позивач довів розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, тому суд приходить до висновку, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачем.
Відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача. В судовому засіданні відповідач заявила клопотання про проведення відповідної судової експертизи, зокрема на предмет визначення матеральної шкоди, завданої залиттям квартири позивача, але згідно отриманого висновку судової експертизи вартість завданої шкоди була оцінена в більшому розмірі. Відповідач не надала інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.
Суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, враховуючи тривалість порушення прав позивача, час та зусилля, які потрібні для відновлення попереднього стану, глибину його душевних та психічних страждань, пов`язаних із пошкодженням майна, порушення нормального ритму життя, тяжкість вимушених змін (неможливість користування належним позивачу майном), а також вимоги розумності та справедливості.
Позивачем заявлені вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 7000 грн., витрати понесені у звьязку з проведенням оцінки матеріальних збитків спричиненних залиттям квартири у розмірі 5500 грн. та судового збору у розмірі 3757,60 грн.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Правничу допомогу позивачу ОСОБА_1 здійснювали адвокати Кашура М.Ю. на підставі договору про надання правової допомоги в цивільному провадженні від 26.10.2023 р., та адвокат Кашура О.П. на підставі договору про надання правової допомоги в цивільному провадженні від 03.06.2025 року.
На підтвердження понесених витрат позивача на правову допомогу суду надано:
- Додаток №1 до договору про надання правової допомоги в цивільному провадженні від 26.10.2023 р,, відповідно якого убачається, що розмір гонорару становить 7000 грн;
- розрахунок послуг з надання правничої допомоги від 26.10.2023 р., відповідно до якого гонорар адвоката становить 7000 грн.;
- Квитанція №363157 від 26.10.2023 р., відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив адвокату Кашура М.Ю. гонорар у розмірі 7000 грн..
Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).
Враховуючи наведені вище положення закону, якими встановлено, що витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката, несуть сторони, а також той факт, що позивач у справі належним чином документально підтвердив такі витрати, що вказує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог, враховуючі відсутність будь-яких заперечень з цього приводу зі сторони відповідача та відсутність клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, із обґрунтуванням її зменшення, а суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Як убачається з матеріалів справи позивачем було заявлено майнові вимоги на загальну суму 76617,00 грн. Судом задоволені позовні вимоги частково на загальну суму 51617,00 грн..
Згідно ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, оскільки вимоги позивача задоволено частково, пропорційно до задоволених вимог з відповідача на користь позивача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню 2531 грн. 50 коп. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви (3757,60 х 51617,00: 76617,00, витрати на правничу допомогу у розмірі 4715,91 грн., та витрат за проведення оцінки матеріальних збитків у розмірі 3705,36 грн., обраховані пропорційно задоволенню позовних вимог.
Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі – Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).
Керуючись ст. ст. 258-259, ст.141 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених залиттям квартири – задовільнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування матеріальних збитків суму у розмірі 46617,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 5000,00 гривень.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2531,50 грн., витрати за проведення оцінки матеріальних збитків у розмірі 3705,36 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4715,91 грн.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Відомості щодо сторін по справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_6 ;
Представник позивача – адвокат Кашура Микола Юрійович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2148 від 13.10.2017, діє на підставі договору про надання правової допомоги, адреса листування: 61143 м. Харків, а/с 11323, адвокат Кашура Оксана Петрівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1758 від 05.07.2012, діє на підставі договору про надання правової допомоги від 03.06.2025 р., адреса листування: 61032 м. Харків, а/с 11323;
Відповідач – ОСОБА_3 , РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_7 .
Повний текст судового рішення складено 13 лютого 2026 року.

Головуючий – суддя:     І.В.Ульяніч