Справа № 131/418/26 
Провадження № 3/131/111/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026 року	  м. Іллінці	

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Коваль А.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,
до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
учасник: ОСОБА_1 , –

ВСТАНОВИВ:

11.03.2026 року о 16:49 годині в місті Іллінці по вулиці Незалежності водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, дане порушення було вчинено повторно протягом року, чим порушив пункт 2.1 (а) Правил дорожнього руху – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Крім того, 11.03.2026 року о 16:49 годині в місті Іллінці по вулиці Незалежності водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в законному порядку відмовився на місці, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів.
Також, 14.03.2026 року близько 18:10 в місті Іллінці по вулиці Європейська водій громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «PEUGEOT», державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.130 КУпАП – керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що 11.03.2026 у місті Іллінці дійсно керував автомобілем «Peugeot» без посвідчення водія відповідної категорії та 11.03.2026, 14.03.2026 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, попри законні вимоги поліцейських. У вчиненому щиро кається та запевнив суд у недопущенні подібних порушень у майбутньому. 
Розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд дійшов слідуючого висновку.
За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП настає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Згідно ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зазначив, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Так, судом установлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, підтверджується доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №612431 від 11.03.2026; постановою серії ЕНА № 6708438 від 22.02.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП; рапортом поліцейського від 11.03.2026; диском із відеозаписом, на якому зафіксовано фактичні дані щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №612427 від 11.03.2026; рапортом поліцейського від 11.03.2026; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.03.2026; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від такого; диском із відео, на якому зафіксовано фактичні дані щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №614916 від 14.03.2026; рапортом поліцейського від 14.03.2026; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.03.2026; диском із відео, на якому зафіксовано фактичні дані щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки він порушив правила дорожнього руху, а саме п. 2.1.а ПДР, згідно з якими водієві забороняється керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Також встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки він повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП – порушив п. 2.5 ПДР, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Вказані вище докази суддею приймаються до уваги, оскільки вони не викликають сумнівів чи протиріч, підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Таким чином, враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який є особою з інвалідністю, учасник бойових дій, ступінь його вини та майновий стан, повне визнання вини ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях, за відсутності обтяжуючих вину обставин, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 36 КУпАП в межах санкції за більш серйозне із числа вчинених правопорушень, передбачене ч. 5 ст.126 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки суду не надано доказів належності автомобіля ОСОБА_1 .
Вирішуючи питання про стягнення відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 , як особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору у розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір», слід врахувати наступне.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», встановлено ставку судового збору, яка підлягає стягненню з порушника у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Згідно положення п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Судом встановлено, що згідно із копією посвідчення серії НОМЕР_4 від 05.03.2026 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи.
Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Керуючись статтями 25, 27, 30, 36, 40-1, ч. 1 ст.130, ч. 5 ст. 126, 283, 284, 287 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», –

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, з застосуванням вимог частини 2 статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. в дохід держави (ОТРИМУВАЧ КОШТІВ: ГУК у Він. обл./м. Іллінці/21081300, КОД ОТРИМУВАЧА (код за ЄДРПОУ): 37979858, БАНК ОТРИМУВАЧА: Казначейство України (ЕАП), РАХУНОК ОТРИМУВАЧА: UA418999980313080149000002001, КОД класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягувачем є державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.
Штраф підлягає сплаті у 15-денний строк з дня вручення постанови або залишення апеляційної скарги без задоволення.
Відповідно до частини 2 статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, та витрати на облік зазначеного правопорушення.
Копії платіжних документів подаються до органу, від імені якого накладено стягнення, у триденний строк з дня сплати.
Своєчасно несплачений штраф буде примусово стягнутий у порядку, встановленому законодавством.
Строк пред`явлення даної постанови до примусового виконання - протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя: