Народицький районний суд Житомирської області    

Справа № 284/773/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ
04 березня 2026 року селище Народичі
Народицький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Діброви О.В.,
з секретарем Ніконенко О.І.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором в сумі 16896 гривень, з яких: 5500 гривень – заборгованість за основною сумою боргу, 5841 гривень – заборгованість за відсотками, 5005 гривень – сума заборгованості за штрафом, 550 гривень сума комісії за видачу кредиту, а також витрати, що пов`язані за сплатою судового збору в сумі 2422 гривні 40 копійок.
Свої вимоги мотивує тим, що 03 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту, який було підписано відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач, отримавши у кредит грошові кошти в сумі 5500 гривень, зобов`язання за вказаним договором щодо їх повернення належним чином не виконав, в результаті чого і виникла зазначена вище заборгованість. Крім цього, зазначає, що 28 серпня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» передало всі належні йому права вимоги позивачу.
Ухвалою суду від 23 грудня 2025 року постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Сторони про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином; представник позивача надіслав заяву, в якій зазначив, що просить судовий розгляд проводити без його участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення; відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив та відзив на позовну заяву не подав. 
Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 03 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту №06781-05/2025 (а.с. 6-10, надалі-Договір), який було підписано відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора Y428 та згідно з яким останньому надано кредит у сумі 5500 гривень на строк 120 днів, тобто до 30 серпня 2025 року, з фіксованою процентною ставкою 0,90 % у день; зі сплатою одноразової комісії за видачу кредиту в сумі 550 грн, що складає 10 % від суми кредиту.
Відповідно до пункту 1.1 Договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Пунктом 1.6 Договору визначено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за вказаними реквізитами. 
Згідно з пунктом 7.1 Договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін.
Відповідно до копії довідки №3426_251015152024 від 15 жовтня 2025 року (а.с.15) 03 травня 2025 року ТОВ «Універсальні платіжні рішення» зарахувало 5500 гривень на картку, маскою якої є № НОМЕР_1 . 
З розрахунку заборгованості за кредитним договором 06781-05/2025 від 03 травня 2025 року (а.с.16) вбачається, що розмір заборгованості за Договором складає: 5500 гривень – тіло кредиту; 1386 гривень – відсотки за кредитом; 4455 гривень – прострочені відсотки за кредитом; 550 гривень – комісія за кредитом; 550 гривень – прострочена комісія за кредитом; 5005 гривень – штрафи.
28 серпня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» (позивачем по справі) було укладено договір факторингу, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату, а той – відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту, що підтверджується копією договору факторингу №28082025 (а.с.18-22).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників, що є додатком 1 до договору факторингу №28082025 (а.с.25), позивачу було відступлено право вимоги до ОСОБА_1 , порядковий номер 3887, за кредитним договором №06781-05/2025 на загальну суму 16896 гривень. 
Плата за договором факторингу №28082025 позивачем була здійснена 29 серпня 2025 року на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» в сумі 4477294 гривні 16 копійок (а.с. 24).
Обмірковуючи правомірність та обґрунтованість позовних вимог, суд зважає на таке.
Однією із засад цивільного судочинства є його диспозитивність. 
З огляду на зазначений принцип, керуючись положеннями статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частин 1 та 5 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Проаналізувавши зазначені вище докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач порушив договірні зобов`язання по сплаті заборгованості за договором про надання фінансового кредиту, й позивач, який набув право вимоги за зазначеним договором, має право на стягнення заборгованості за тілом кредиту, заборгованості по відсоткам за користування кредитом й комісії за видачу кредиту.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача неустойки у вигляді штрафу, суд зважає на таке.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.
Частиною 1 статті 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Неустойка, нарахована позивачем за прострочення позичальником термінів виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, складає 5005 грн.
Однак, пунктом 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення неустойки у вигляді штрафу за прострочення сплати платежів за договором №06781-05/2025 слід відмовити за безпідставністю.
Отже, суд дійшов переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково.
Позивач сплатив судовий збір в сумі 2422 гривні 40 копійок, в порядку статті 141 ЦПК України вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог (70,38%) у сумі 1704 гривні 86 копійок.
Керуючись статтями 205, 207, 514, 525-526, 530, 610-612, 625, 626, 628 638, 639, 1048, 1050, 1054, 1077, 1082 ЦК України, статтями 3, 10, 141, 206, 263, 265, 273, 294 ЦПК України, статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд 
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №0678-05/2025, укладеним 03 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 , в сумі 11891 гривня, з яких: 5500 гривень - заборгованість за основним боргом, 5841 гривень – заборгованість за відсотками, 550 гривень – заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору в сумі 1704 гривні 86 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Про перегляд заочного рішення відповідачем до Народицького районного суду Житомирської області може бути подана заява протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду до Житомирського апеляційного суду. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35625014, рахунок № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк».
Представник позивача: Грибанов Денис В`ячеславович, місце перебування: вул. Лісова, 2, поверх №4, м. Бровари Київської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Повне рішення суду складено 04 березня 2026 року. 
Суддя:	  	Олександр ДІБРОВА