Справа № 343/452/25
Номер провадження 2/350/24/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
(заочне)

17 березня 2026 року    селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
у складі :
головуючого судді  Бейка А.М.,
секретаря судового засідання  Маєвської С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Долинської міської ради Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав, 
з участю учасників процесу:
позивача        ОСОБА_1 , 
представника позивача      ОСОБА_3 ,
представника третьої особи     Яремій Н.Б., 
суд,- 
в с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій сторін:
позивач ОСОБА_1 інтереси якого представляє - адвокат Комарницький Е.Г. звернувся із даною позовною заявою до суду в якій просив позбавити відповідачку ОСОБА_2 , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
В обгрунтування позовних вимог позивач зіслався на те, що перебував з відповідачкою ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі від якого мають двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Рожнятівского районного суду Івано-Франківської області від 04.04.2022 року шлюб між ними було розірвано, а неповнолітніх дітей залишено на проживання разом з матір`ю ОСОБА_2 . Однак остання після розірвання шлюбу виїхала за кордон, а діти залишились проживати разом з ним. З того часу, відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей, а тому створилися умови, які шкодять інтересам дітей. Вона не спілкується ні з ним, ні з дітьми, уникає зустрічей, не телефонує, після розірвання шлюбу взагалі самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків і свідомо ними нехтує, життям дітей не цікавиться, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує матеріально. Вказане негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. Також зазначив, що діти разом з ним проживають в задовільних матеріально-побутових умовах, де ним створено належні умови для їхнього повноцінного виховання та всебічного розвитку. Вважає, що наведене свідчить про те, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх дітей і нею свідомо обрано такі життєві умови, за якими її участь у вихованні дітей зовсім відсутня, що в свою чергу свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків. Вказані обставини на його думку є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав.
Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Комарницький Е.Г. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві. Просили позов задоволити, оскільки це буде перш за все в інтересах неповнолітніх дітей. Не заперечили щодо заочного розгляду даної справи та винесення заочного рішення. Позивач ОСОБА_1 додатково пояснив, що після розлучення з колишньою дружиною ОСОБА_2 діти поїхали разом з нею за кордон, однак через два тижні повернулися в Україну, і з того часу проживають разом з ним. Всі батьківські обов`язки по вихованню дітей він несе самостійно, відповідачка дітьми не цікавиться, повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, тому її слід позбавити батьківських прав. Окрім цього вказав, що відповідачка за кордоном створила нову сім`ю та нещодавно народила дитину. 
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомила, відзиву на позов не подала.
Представник Служби у справах дітей Долинської міської ради Івано-Франківської області Яремій Н.Б. у судовому засіданні пояснила, що задовго до того, як на комісії Служби у справах дітей розглядалось питання про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, до них неодноразово зверталося керівництво школи де навчається дочка сторін ОСОБА_4 з повідомленням про виявлення у останньої певних психологічних проблем. Зі слів психолога у ОСОБА_4 були суїцидальні наміри, її психологічний стан та поведінка були зумовлені впливом матері. З цього приводу у Службу у справах дітей викликався батько ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , з яким було проведено бесіду про прийняття заходів щодо скерування дитини на лікування в психологічну клініку. 
Також вказала, що ОСОБА_2 в телефонному режимі була повідомлена про засідання комісії Служби у справах дітей, де буде вирішуватись питання щодо доцільності позбавлення її батьківських прав, однак остання пояснила, що проживає за кордоном, де створила нову сім`ю та нещодавно народила дитину у зв`язку з чим не має можливості їхати в Україну. В подальшому остання направила заяву про те, що згідна на позбавлення її батьківських прав відносно дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Впродовж засідання комісії проводилось спілкування з дітьми, які пояснили що мати не цікавиться їхнім життям та вихованням, спілкується з ними дуже рідко. З часу переїзду матері за кордон вони проживають з батьком та бабою по батьковій лінії. Орган опіки та піклування прийшов до висновку про те, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до дочок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є доцільним і відповідає інтересам останніх, який вона повністю підтримує і просить позов ОСОБА_1 задоволити.
ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 01.04.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи (а.с. 39). 
25.06.2025 представник Служби у справах дітей Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області Тисяк Д.В. направила на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що питання про надання висновку Органу опіки та піклування «Про доцільність позбавлення батьківських прав» перебуває у процесі опрацювання (а.с. 48). 
24.07.2025 та повторно 30.09.2025 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Комарницький Е.В. подав через систему «Електронний суд» клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його перебуванням на лікуванні (а.с. 52,58) 
03.11.2025 представник служби у справах дітей Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області Яремій Н.Б. направила на електронну адресу суду рішення №1524 від 31.10.2025 «Про затвердження висновку про доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 " та Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (далі - висновок, висновок комісії) ( а.с.66-68).
04.11.2025 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Комарницький Е.В. подав через систему «Електронний суд» клопотання про проведення підготовчого судового засідання без участі сторони позивача в якій також просив викликати в судове засідання та допитати свідків (а.с. 70). 
Ухвалою Рожнятівського районного суду від 04.11.2025 (а.с.76) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
10.11.2025 представник служби у справах дітей Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області Яремій Н.Б. подала до суду листа в якому зазначила, що орган опіки та піклування міської ради ознайомився з матеріалами справи та підтримує рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 31.10.2025 №1524 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав», у якому також просила проводити розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування Долинської міської ради (а.с. 77). 
Суд своєю ухвалою від 25.11.2025 витребував від Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину кордону України громадянкою України ОСОБА_2 за період з 01.05.2022 по день надання відповіді (а.с.84). 
08.01.2026 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Комарницький Е.Г. подав клопотання про визнання обов`язковою явки в судове засідання представника Служби у справах дітей Долинської міської ради з метою запобігання порушенню прав дітей при їх допиті в судовому засіданні.
Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 08.01.2026 визнано обов`язковою явку в судове засідання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Службу у справах дітей Долинської міської ради. 
25.02.2026 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Комарницький Е.Г. подав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку хворобою неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . 
Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17.03.2025 суд постановив провести заочний розгляд цієї цивільної справи. 
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у відсутності відповідачки з ухваленням заочного рішення та при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обов`язки сторін.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с.5-6) позивач у справі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно витягів з реєстру територіальної громади №2025/002376182 від 18.02.2025, №2025/002375449 від 18.02.2025, №2025/002377609 від 18.02.2025 (а.с.8,10,12) встановлено, що місце проживання позивача ОСОБА_1 та його неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровано по АДРЕСА_1 .
Сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 05.12.2008 року, серії НОМЕР_3 від 27.09.2010 року (а.с.13-14).
Копією рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 04.04.2022 у справі №350/297/22 (а.с.15-17) підтверджено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено проживати з матір`ю ОСОБА_2 . 
З акту обстеження умов проживання від 25.02.2025, складеного старостою Грабівського старостинського округу Химій Т.П (а.с.18) вбачається, що ОСОБА_1 на даний час є військовослужбовцем та знаходиться в ЗСУ. Після розлучення ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , їхні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1 . Утриманням та вихованням дітей займався батько ОСОБА_1 . Мати ОСОБА_2 після розлучення виїхала за межі України. 
Відповідно до довідки виданої сімейним лікарем-педіатром КНП «Центр первинної медичної допомоги» Рожнятівської селищної ради Дичкою О.М. №235 від 27.02.2025 (а.с.19), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться під спостереженням даного лікаря з 2021 року. Диспансенрний огляд відвідує регулярно разом з батьком. 
Відповідно до довідки виданої сімейним лікарем-педіатром КНП «Центр первинної медичної допомоги» Рожнятівської селищної ради Дичкою О.М. №252 від 28.02.2025 (а.с.20), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на «Д» обліку в травматолога з приводу сколіозу. На медичні огляди з`являється у присутності батька. 
Із довідки №21 виданої Грабівською гімназією Долинської міської ради 24.02.2025 (а.с 21) вбачається, що учениця 8 класу ОСОБА_5 регулярно відвідує заняття у гімназії. Забезпечена усім необхідним шкільним приладдям (в тому числі і для дистанційного навчання. Батько дитини займається забезпеченням побутових потреб дитини, постійно підтримує зв`язок з класним керівником, спілкується з педагогами які навчають дочку, цікавиться шкільним життям, успіхами у навчанні, її поведінкою та емоційним станом. Постійно відвідує загальношкільні та класні батьківські збори. 
Із характеристики, наданої на ученицю 10 класу Малотур`янського ліцею Калуського району Долинської ОТГ ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, вбачається, що неповнолітня ОСОБА_4 проживає разом з батьком, який постійно цікавиться навчанням дочки та станом її справ у ліцеї, підтримує постійний контакт з класним керівником. Мати ОСОБА_4 - ОСОБА_2 тривалий час перебуває за кордоном (а.с. 22). 
Відповідно до інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за вих. № 19-94288-25 від 27.11.2025 року ОСОБА_2 у період з липня 2022 року по червень 2024 року неодноразово перетинала державний кордон України з Республікою Польща, останній раз здійснила виїзд з України 21.06.2024 року (а.с. 85). 
Рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради №1524 від 31.10.2025 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стосовно її дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 66-68). Як зазначено у висновку, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_2 - матір`ю. Після розірвання шлюбу, суд вирішив залишити дітей проживати разом із матір`ю. Староста Грабівського старостинського округу 25.02.2025 провів обстеження за місцем проживання дітей за адресою: АДРЕСА_1 , та встановив, що ОСОБА_1 на даний час є військовослужбовцем та знаходиться в ЗСУ. Після розлучення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їхні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1 , їхнім вихованням та утриманням займався виключно батько ОСОБА_1 , так як ОСОБА_2 після розлучення перебуває за межами України. 
Мати ОСОБА_2 подала заяву (засвідчений переклад з чеської мови м. Прага, Чеська республіка від 25.08.2025), в якій зазначила, що не бажає нести жодних батьківських обов`язків відносно доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і не заперечує та бажає наслідків відносно позбавлення її батьківських прав щодо дітей. 
Питання про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки розглядалося комісією з питань захисту прав дитини міської ради 10.07.2025, 02.06.2025 та 12.09.2025. Члени комісії заслухали батька дитини ОСОБА_1 , який повідомив, що мати дітей ОСОБА_2 не підтримує зв`язку з дітьми. З часу розлучення проживає за кордоном, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей не бере. Також впродовж засіданні комісії були опитані діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які повідомили, що з матір`ю мають складні стосунки, остання не утримує їх та не займається їх вихованням. З часу переїзду матері за кордон проживають у с. Грабів з батьком та бабою по батьковій лінії, яка допомагає їм по господарству. 
Свідок ОСОБА_1 суду показала, що являється матір`ю позивача ОСОБА_1 . Приблизно три роки тому її син розлучився з ОСОБА_2 . Після розлучення її бувша невістка поїхала за кордон, а діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишилися проживати з батьком тобто з її сином. Вказала, що їй невідомо чи ОСОБА_2 спілкувалася з дітьми та чи відвідувала дітей, оскільки минулі роки вона виїжджала на заробітки за кордон. 
Свідок ОСОБА_6 суду показала, що проживає по сусідству з ОСОБА_1 і їй достовірно відомо, що приблизно три роки тому сторони розлучилися. Після розлучення відповідачка ОСОБА_2 виїхала за кордон, діти залишилися проживати з батьком ОСОБА_1 . З того часу мати дітей не навідувала, вона її жодного разу в селі не бачила. 
В судовому засіданні була заслухана думка неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , яка суду вказала, що проживає з батьком, який дбає про неї. Її мати проживає за кордоном, не спілкується з нею, матеріально не забезпечує. Зазначила, що останній раз вона спілкувалася з матір`ю по телефону приблизно 2-3 роки тому. 
В судовому засіданні була заслухана думка неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , яка суду вказала, що проживає разом з батьком, мати участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні не бере, не спілкується з нею. Всі питання, що стосуються її виховання вирішує батько самостійно. Чи чиняться батьком перешкоди матері у спілкуванні з нею їй невідомо. Зазначила, що образи на матір не має проте бачитись з нею не бажає. Хоче жити з батьком. 
Отже, між сторонами виник спір з приводу позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей.
ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування:
заслухавши сторону позивача, представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, вислухавши покази свідків, думку дітей, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.
Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення ЄСПЛ у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року).
Відповідно до положень ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Частиною 3 статті 4 СК України встановлено, що кожна особа має право на проживання в сім`ї.
Згідно із вимогами ч. 1-3 ст. 5 СК України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї та забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до ст. 18 Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що сім`я є основним осередком суспільства, охороняється державою, а також є природним середовищем для розвитку дитини. При цьому права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
У справі "Хант проти України" ЄСПЛ наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).
Відповідно до вимог ст. 150, 157 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Як визначено положеннями ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Як встановлено з описаних вище доказів, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилися діти  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак сім`я розпалась, у квітні 2022 року шлюб між сторонами розірвано. Як вказали у судовому засіданні свідки, а також розповіли неповнолітні діти  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 після розірвання шлюбу мати виїхала за кордон, діти залишилися проживати разом батьком. З того часу мати до дітей не навідується, не спілкується з ними, матеріально не забезпечує. 
Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167).
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених статтею 164 СК України.
Так, статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків (Постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17, провадження № 61-12023св18, Постанова Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц, провадження № 61-4022 св 19).
Такі ж роз`яснення щодо можливості застосування виключного заходу впливу на батьків містяться у п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", де також зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав та інтересів дитини.
Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена у ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.
Позивач, як на підставу своїх позовних вимог посилається на положення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, згідно з якими мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.
З урахуванням тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, а також вищеописаних нормативних актів та позицій ВС, суд, перевіряючи наявність підстав для позбавлення батьківських прав відповідачки, встановлює, в тому числі, чи ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей є винною поведінкою матері та свідомим нехтуванням нею своїми обов`язками.
Суд також бере до уваги зауваження Європейського суду з прав людини про те, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, в якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення у справі "Мамчур проти України", № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (пункт 48 рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України").
Таким чином, суд при вирішенні даного спору зважає на те, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Доведення ж обставин свідомого, умисного ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньої батьківських прав, про що зазначено у позовній заяві, покладено на позивача, який в силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, повинен довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.
Зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та грунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанова Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 461/7387/16-ц).
З наданих позивачем доказів, які були досліджені в судовому засіданні, суд установив, що ОСОБА_2 після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 не виконує належним чином свої батьківські обов`язки щодо дітей, ніяких стосунків з ними не підтримує, не цікавиться їх здоров`ям та вихованням, не спілкується з ними, не забезпечує матеріально, на що вказав позивач та що підтвердили в судовому засіданні свідки та неповнолітні діти.
Факт відсутності біологічної матері у житті дітей знайшов своє відображення і в довідках із навчального та лікувального закладів, а також висновку органу опіки та піклування. При цьому висновок органу опіки та піклування грунтується на достатній доказовій базі, прийнятий та затверджений з дотриманням визначеної процедури.
Таким чином, як безспірно встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не бере участі в їх утриманні та вихованні, не виявляє до них щонайменшої батьківської турботи, ніяких стосунків з ними не підтримує, не цікавиться їх здоров`ям та вихованням, не спілкується з ними. При цьому під час розгляду справи не встановлено, що ОСОБА_2 чинилися перешкоди у належному виконанні своїх батьківських обов`язків або що відповідачка не виконувала і не виконує такі з поважних причин. 
Відповідачка не бажає виконувати покладені на неї батьківські обов`язки щодо її ж дітей, не бажає змінювати свою поведінку, а тому суд приходить до переконання, що відповідачку слід позбавити батьківських прав щодо дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачці, що, відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-282, 284 ЦПК України, ст.ст. 150, 155, 164,180, 182, 192 СК України, суд,- 
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Долинської міської ради Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав - задоволити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительку АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження №27 від 02.12.2008 року, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 05.12.2008), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про народження №22 від 27.09.2010 року, свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 27.09.2010). 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя     А.М. Бейко