Справа №705/4873/25
2/705/725/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року  м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником адвокатом Дарморос Катериною Олександрівною, до Першої уманської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна, 
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дарморос Катерина Олександрівна звернулася до суду з позовом до Першої уманської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна та просила скасувати заборону (архівний запис) на частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований 08.05.2007 за № 4922363 реєстратором: Уманською міською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н Уманський Держбанк, власник: ОСОБА_1 , архівний номер 528789CHERKASY101, Архівна дата: 26.06.1998, Дата виникнення: 15.09.1981, № реєстра: 14941-160, внутр. № С501А03В27EF462D2637, комментарий: стор. 24, номер запису про обтяження: 57786677 від 29.11.2024. 
В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_1 є власником частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого Уманською державною нотаріальною конторою 08.09.1981 та зареєстровано в реєстрі номер 2-4927 та витягом з реєстру речових прав № 432419024 від 23.06.2025. 
В червні 2025 року позивач звернувся до державного реєстратора з метою внесення належної йому частини житлового будинку до Державного реєстру речових прав та дізнався про обмеження, а саме: заборону на вищевказаний житловий будинок. 
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна номер 434667067 від 09.07.2025 в розділі «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» наявна інформація про заборону (архівний запис) житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано 08.05.2007 за № 4922363 внесено реєстратором: Уманська міська державна нотаріальна контора, 20300, Черкаська область, Уманський район, м. Умань, вул. Незалежності, 1. Підставою обтяження є повідомлення б/н, Уманський Держбанк, об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: Добудоване; статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 . 
Додаткові дані: Архівний номер: 528789CHERKASY101, Архівна дата: 26.06.1998, Дата виникнення: 15.09.1981, № реєстра: 14941-160, внутр. № С501А03В27EF462D2637, коментарій: стор. 24.
Відповідно до листа Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вих № 84119/10 від 21.07.2025 вказано, що згідно відомостей АСВПП, АСВП (архів), ЄДРВП (спецрозділ) виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичних осіб, юридичних осіб та держави, в тому числі аліментів, не перебували та станом на 16.07.2025 відсутні. Відповідно, Відділом ДВС постанови про арешт майна стосовно ОСОБА_1 не виносилися, інформація щодо обтяжень до відповідних реєстрів не вносилася. 
Позивач дійсно для будівництва житлового будинку у 1981 році отримав позику в Уманському Держбанку в розмірі 1000 рублів строком на 10 років. Уся сума позики була сплачена ще у 1987 році, що підтверджується платіжними квитанціями. Чому після погашення усієї суми позики банк не звернувся до Уманської міської державної нотаріальної контори щодо зняття накладеної заборони з будинку йому не відомо. 
Листом від 05.08.2025 (вих № 27-0020/60161) Національний банк України повідомив, що правонаступника Уманського Держбанку немає. Згідно з Указом Президента Верховної Ради СРСР від 07.04.1959 «Про реорганізацію системи банків довгострокових вкладень» та Постанови Ради Міністрів СРСР від 07.04.1959 № 369 «Питання, пов`язані з реорганізацією системи банків довгострокових вкладень» функції Сільгоспбанку та банків СРСР покладено на Будбанк СРСР та Держбанк СРСР. 
Відповідно до постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 17.07.1987 № 821 “Про вдосконалення системи банків в країні і посилення їх впливу на підвищення ефективності економіки” (далі - Постанова № 821) реорганізовано діючі та утворено нові спеціалізовані банки, які створили систему банків у такому складі: Державний банк СРСР (Держбанк СРСР), Банк зовнішньоекономічної діяльності СРСР (Зовнішекономбанк СРСР), Промислово-будівельний банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий банк СРСР (Агропромбанк СРСР), Банк Житлово-комунального господарства і соціального розвитку СРСР (Житлосоцбанк СРСР), Банк трудових заощаджень і кредитування населення СРСР (Ощадний банк СРСР).
Пунктом 8 Постанови № 821 передбачено створення банками СРСР в союзних республіках відповідних республіканських банків з прямим підпорядкуванням банкам СРСР.
Згідно з пунктами 2 та З Постанови Верховної Ради Української PCP “Про порядок введення в дію Закону України “Про банки і банківську діяльність” від 20.03.1991 № 873-ХІІ Верховною Радою України оголошено власністю України Український республіканський банк Держбанку СРСР і створено на його базі Національний банк України. Постановою Президії Верховної Ради України від 07.10.1991 № 1605-ХІІ затверджено статут Національного банку України, в якому не визначалось правонаступництво Національного банку України.
Постановою Президії Верховної Ради України від 07.10.1991 № 1605-ХІІ затверджено статут Національного банку України, в якому не визначалось правонаступництво Національного банку України. З огляду на зазначене, Український республіканський банк Держбанку СРСР не має правонаступників. 
Також НБУ в листі повідомлено, що станом на 04.08.2025 Державний реєстр банків не містить відомостей про Держбанк СРСР, зокрема про Уманське відділення Держбанку СРСР, а також не містить відомостей про правонаступника Держбанку СРСР, зокрема Уманського відділення Держбанку СРСР. 
На звернення позивача до Першої уманської державної нотаріальної контори про зняття заборони з належної йому частини житлового будинку 02 серпня 2025 року відповідачем прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 
Накладена заборона на відчуження майна порушує права позивача щодо можливості здійснення права розпоряджатися та/або користуватися належним йому частини житлового будинку, він змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. 
Ухвалою судді від 25.09.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідачу направлено 26.09.2025.
Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи від відповідача судом у встановлений строк не отримано. 
Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого Уманською державною нотаріальною конторою 08.09.1981 та зареєстрованого в реєстрі номер 2-4927, та згідно з Витягом з реєстру речових прав № 432419024 від 23.06.2025 є власником частини житлового будинку АДРЕСА_1 . 
У червні 2025 року позивач звернувся до державного реєстратора з метою внесення належної йому частини житлового будинку до Державного реєстру речових прав та дізнався про обмеження, а саме: заборону на вищевказаний житловий будинок. 
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна номер 434667067 від 09.07.2025 в розділі «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» наявна інформація про заборону (архівний запис) житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано 08.05.2007 за № 4922363, внесено реєстратором: Уманська міська державна нотаріальна контора, 20300, Черкаська область, Уманський район, м. Умань, вул. Незалежності, 1. Підставою обтяження є повідомлення б/н, Уманський Держбанк, об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: Добудоване; статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 . Додаткові дані: Архівний номер: 528789CHERKASY101, Архівна дата: 26.06.1998, Дата виникнення: 15.09.1981, № реєстра: 14941-160, внутр. № С501А03В27EF462D2637, коментарій: стор. 24.
Відповідно до листа Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.07.2025 № 84119/10 згідно відомостей АСВПП, АСВП (архів), ЄДРВП (спецрозділ) виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичних осіб, юридичних осіб та держави, в тому числі аліментів, не перебували та станом на 16.07.2025 відсутні. Відповідно, Відділом ДВС постанови про арешт майна стосовно ОСОБА_1 не виносилися, інформація щодо обтяжень до відповідних реєстрів не вносилася. 
Листом від 05.08.2025 (вих. № 27-0020/60161) Національний банк України повідомив, що правонаступника Уманського Держбанку немає.  
Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року.
20.03.1991 було прийнято Закон Української РСР № 872-ХІІ «Про банки і банківську діяльність» та постанову Верховної Ради України № 873-ХІІ «Про порядок введення в дію Закону України «Про банки і банківську діяльність», за якими Верховною Радою України Український республіканський банк Держбанку СРСР було оголошено власністю України і на його базі створено Національний банк України.
Відповідно до постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 17.07.1987 № 821 “Про вдосконалення системи банків в країні і посилення їх впливу на підвищення ефективності економіки” (далі - Постанова № 821) реорганізовано діючі та утворено нові спеціалізовані банки, які створили систему банків у такому складі: Державний банк СРСР (Держбанк СРСР), Банк зовнішньоекономічної діяльності СРСР (Зовнішекономбанк СРСР), Промислово-будівельний банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий банк СРСР (Агропромбанк СРСР), Банк Житлово-комунального господарства і соціального розвитку СРСР (Житлосоцбанк СРСР), Банк трудових заощаджень і кредитування населення СРСР (Ощадний банк СРСР).
Пунктом 8 Постанови № 821 передбачено створення банками СРСР в союзних республіках відповідних республіканських банків з прямим підпорядкуванням банкам СРСР.
Згідно з пунктами 2 та З Постанови Верховної Ради Української PCP “Про порядок введення в дію Закону України “Про банки і банківську діяльність” від 20.03.1991 № 873-ХІІ Верховною Радою України оголошено власністю України Український республіканський банк Держбанку СРСР і створено на його базі Національний банк України. Постановою Президії Верховної Ради України від 07.10.1991 № 1605-ХІІ затверджено статут Національного банку України, в якому не визначалось правонаступництво Національного банку України.
Враховуючи дані обставини, складені історично, Національний банк України повідомив, що Український республіканський банк Держбанку СРСР немає правонаступників. Більше того, відділення Держбанку СРСР наявні, на той час, документи на архівне зберігання до Національного банку України не передавались.
Проведеним вивченням нормативних документів, що супроводжували ліквідацію Держбанку СРСР, виявлено, що 02.12.1990 Верховною Радою РРФСР був прийнятий Закон «Про Центральний банк РРФСР», постановою Верховної Ради РРФСР № 1917-І від 22.11.1991 Центральний банк РРФСР оголошений єдиним на території РРФСР органом державного грошово-кредитного та валютного регулювання економіки республіки. Цією ж постановою Центральному банку РРФСР наказувалося до 01.01.1992 ухвалити у своє повне господарське відання і управління матеріально-технічну базу та інші ресурси Держбанку СРСР, мережу його установ, підприємств і організацій. 08.12.1991 було підписано Угоду про створення Співдружності Незалежних Держав, відповідно до ст. 14 якої діяльність усіх органів колишнього Союзу PCP припинено.
20.12.1999 постановою президії Верховної Ради РРФСР за № 2066-1 Державний банк СРСР був «упразднен», всі його активи і пасиви, а також майно на території РРФСР передані Центральному банку РРФСР (Центробанку Російської Федерації). Цей же Центральний банк РРФСР (Центробанк Російської Федерації) є правонаступником Державного банку СРСР - але лише в частині зобов`язань Державного банку РРФСР.
Виходячи із наведеного, єдиний суб`єкт, який мав право ініціювати і зняти вказане обтяження у позасудовому порядку, - Український республіканський банк Держбанку СРСР надати повідомлення про погашення позики (кредиту) не може в силу його ліквідації. Національним банком України не було зареєстровано банк, який є правонаступником Держбанку СРСР, як і Державний реєстр банків України не містить запису і про його правонаступників.
Отже, з моменту ліквідації Держбанку та за відсутності будь-якого з його правонаступників, підстава для продовження існування обтяжень, а саме (архівний запис) на частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований 08.05.2007 за № 4922363 реєстратором: Уманською міською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н Уманський Держбанк, власник: ОСОБА_1 , архівний номер 528789CHERKASY101, Архівна дата: 26.06.1998, Дата виникнення: 15.09.1981, № реєстра: 14941-160, внутр. № С501А03В27EF462D2637, комментарий: стор. 24, номер запису про обтяження: 57786677 від 29.11.2024, відпала, а тому така порушує права позивача.
За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Право власності згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.
Відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 6 постанови КМУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.
Відповідно до ст. 73 Закону України "Про нотаріат" нотаріус за місцезнаходженням житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна або за місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, іншої юридичної особи про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона; при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.
Згідно з п.п. 5.1. п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п. 3. ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.
На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність обтяження – заборони відчуження нерухомого майна позбавлений можливості це зробити. Беручи до уваги, що з моменту ліквідації Держбанку та за відсутності будь-якого з його правонаступників, підстава для продовження існування обтяжень у вигляді заборони на нерухоме майно, яка була здійснена на підставі повідомлення б/н «Уманського Держбанку», відпала, таким чином, обтяження, накладене на майно, порушує право власності позивача. 
З огляду на вищевикладене, на час звернення із заявою до суду за наявності обтяжень, накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування заборони на відчуження нерухомого майна, тому позов підлягає до задоволення. 
За таких обставин, керуючись ст. ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити. 
Скасувати заборону (архівний запис) на частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований 08.05.2007 за № 4922363 реєстратором: Уманською міською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н Уманський Держбанк, власник: ОСОБА_1 , архівний номер 528789CHERKASY101, Архівна дата: 26.06.1998, Дата виникнення: 15.09.1981, № реєстра: 14941-160, внутр. № С501А03В27EF462D2637, комментарий: стор. 24, номер запису про обтяження: 57786677 від 29.11.2024. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручена у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: Перша уманська державна нотаріальна контора: 20301, Черкаська область, м. Умань, вул. Незалежності, 1, ЄДРПОУ 02901351. 

Суддя О.І.Єщенко