ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3213/25  Номер провадження 22-ц/814/1642/26	Головуючий у 1-й інстанції Гольник Л. В.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Дряниці Ю.В.,
суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,
секретаря   Чемерис А.К.,
за участі  адвоката Бибика В.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Бибика Володимира Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, третя особа: Державна інспекція архітектури та містобудування України, Управління з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради, про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва,-

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив и визнати за ним право власності:
-на самочинно збудовану майстерню літ. «Р-1» у складі: майстерня пл.66,3 кв.м., майстерня пл.65,3 кв. (всього 131,6 кв.м.)., вбиральня літ. «Т-1» пл.1,3 кв.м.,
-самочинно реконструйований склад літ. «Ж-1» у складі приміщень: склад пл.45,3 кв.м., тамбур пл.6,3 кв.м., кабінет пл.14,5 кв.м. (всього 66,1 кв.м), що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2025 року провадження у цивільній справі за вказаним позовом ОСОБА_1 закрито на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України.
Закриваючи провадження, місцевий суд виходив з того, що виниклий між сторонами спір про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва вирішено рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2024 року у справі № 554/11202/23, залишеним в силі постановою Полтавського апеляційного суду.
Не погодившись з вказаною ухвалою її в апеляційному порядку оскаржив адвокат Бибик В.А. посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вважає, що склад учасників і підстави заявлених вимог у справах є відмінним.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 вересня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у цивільній справі №554/11201/23 за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва ухвалив рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва відмовлено в повному обсязі.
20 лютого 2025 року постановою Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бибика В.А. залишено без задоволення. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2024 року залишено без змін.
Як слідує зі змісту вказаних рішень, ОСОБА_1 звернувся з вимогою про визнання за ним право власності на самочинно збудовані та реконструйовані об`єкти, які знаходяться за адресою: по АДРЕСА_1 , а саме: реконструйований склад літ. Ж-1 пл. 45,3 кв.м за прибудованими приміщеннями тамбуру № 3 (літ. Ж) пл. 6,3 кв.м, та кабінету № 4 (літ. «Ж») пл. 14,5 кв.м, а також новобудови: майстерня (літ. Р-1) пл. 66,3 кв.м та 65,3 кв.м, та вбиральня (літ. Т-1) пл. 1,3 кв.м.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку задоволення апеляційної скарги, з підстав передбачених ст. 379 ЦПК України, з огляду на наступне. 

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, зокрема, цивільного характеру. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати указані права без будь-яких перепон чи ускладнень.
Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя, що кореспондується із положеннями статті 4 ЦПК України, з огляду на які, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.
Отже, для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Так, встановлено, що у межах даної справи та справи №554/11201/23 за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва, є відмінним суб`єктний склад учасників справи, а також відрізається обґрунтування заявлених позовних вимог. 
Апеляційний суд не може погодитись з висновком місцевого суду, що спір у даній справи є тотожним до спору, що виник у справі №554/11201/23, оскільки зміст позовних вимог відрізається сторонами, предметом і підставами.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для закриття провадження у справі відсутні, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про застосування п 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 6, 379, 381, 384 ЦПК України, апеляційній суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Бибика Володимира Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2025 року скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач      Ю. В. Дряниця

Судді         Л. І. Пилипчук

О. В. Чумак