Справа №: 272/1266/25
Провадження № 2/272/229/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року 

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :
головуючого - судді Карповця В.В.,
секретаря судового засідання Степанчук Т.В.
розглянувши у заочному порядку за правилами спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, суд
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулось із позовом до відповідача про стягнення кредитної заборгованості обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.06.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір №4733538 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» порядку, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надав відповідачу грошові кошти в сумі 3500,00 грн. строком на 350 днів, перерахувавши грошові кошти на картку позичальника № НОМЕР_1 , зазначену ним при оформленні кредиту. Відповідач не в повному обсязі виконував взяті на себе зобов`язання, чим допустив істотні порушення умов Договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
24.01.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-02/25, відповідно до якого первісним кредитором відступлено фактору (новому кредитору) права вимоги, а фактор ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуває право вимоги за Договорами, в тому числі відповідно до реєстру боржників було відступлено право вимоги за заборгованістю  ОСОБА_1 за кредитним договором №4733538 в розмірі 16957,62 грн., яка становить: заборгованість за сумою кредиту - 3500,00 грн, заборгованість по відсотках - 11707,62 грн, штраф - 1750,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» разом із судовими витратами зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.
В матеріалах справи наявне клопотання позивача про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання до суду повторно не з`явилася без повідомлення причин. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву до суду не подавав.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів та доказів.
Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Із матеріалів справи судом встановлено, що 16.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповдідачем укладено Договір №4733538 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у формі електронного документу з використанням електронного підпису (а.с.10-19,24), який підписано позичальником електронним підписом 44366, також сторонами підписано Додаток №1 до цього Договору Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (а.с.23), Паспорт споживчого кредиту (а.с.22-23).
Відповідно до умов Договору №4733538 сума кредиту становить 3500,00 грн. (п.1.2.), строк кредитування 350 днів (п.1.3.), періодичність платежів зі сплати процентів кожні 25 днів; стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту (п.1.4.1.).
Згідно з п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 .
Таким чином сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк на який його надано, термін дії кредитного договору, розмір процентної ставки та комісії, строки, порядок і розміри повернення тіла кредиту, відсотків та інші умови, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до листа ТОВ «ПЕЙТЕК» від 24.01.2025, між ТОВ «ПЕЙТЕК» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №03012024-1 від 03.01.2024. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 16.06.2024 02:36:08 на суму 3500,00 грн., призначення платежу: зарахування на карту, маска карти № НОМЕР_1 ( а.с.39).
За розрахунком ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» заборгованість відповідача станом на 24.01.2025 становить 16957,62 грн., до якої входить: 3500 грн. - тіло кредиту, 11707,62 грн. - проценти за користування кредитом, 1750,00 грн. штрафні санкції (а.с.35-38).
Отже наведені обставини укладання договору виконання кредитором обов`язку із надання грошових коштів у кредит, та невиконання відповідачем позичальником обов`язку із їх повернення та сплати відсотків, є встановленими судом й відповідачем не спростовані.
Положенням статті 3 Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.
Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень статей 76-81 ЦПК України на спростування доводів позивача щодо укладення кредитного договору та отримання коштів.
24.01.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-02/25, за яким клієнт відступив факторові права вимоги, а фактор набув права вимоги від клієнта та сплатив клієнту за відступлення прав вимог фінансування в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором (а.с.40-47).
Копією платіжної інструкції № 9901 від 27.01.2025 підтверджується сплата ТОВ «СВЕА ФІНАНС» ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» грошових коштів за договором факторингу № 01.02-04/25 від 24.01.2025 (а.с.51).
З витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу від 24.01.2025 № 01.02-02/25 слідує, що ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги, зокрема, до відповідача за кредитним договором №4733538 в сумі 16957,62 грн. (а.с.54).
Отже, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За положеннями статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Згідно зі статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі наведеного вище, виходячи з «балансу ймовірностей» як стандарту доказування, котрий ЄСПЛ у рішенні «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» (заява № 59166/12) від 23.08.2016 визнає притаманним саме цивільним справам, відповідно до якого доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, суд доходить до висновку, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (правонаступником якого є позивач), належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти в кредит, тоді як відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість, розмір такої заборгованості відповідачем в порядку встановленому ЦПК України не спростований, а отже позовні вимоги про її стягнення підлягають задоволенню.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень, як передбачено статтею 4 Закону України «Про судовий збір» , які відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує із відповідача на користь позивача як документально підтверджені витрати зі сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 2, 19, 81, 141, 263-265, 274-279, 282-282 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул.Іллінська, будинок 8) заборгованість за Договором №4733538 від 16.06.2024 року у розмірі 16957,62 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте Андрушівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя:	В. В. Карповець