РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2026 року 	справа № 580/655/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Трунілов Я.О. в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 ) в якому просить: 
- визнати протиправними дії відповідача що полягають у невиплаті позивачу грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану»;
- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Обгрунтовуючи позовні вимоги, представником позивача зазначено, що позивач має право на виплату грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану», так як уклав контракт на проходження служби у віці до 25 років, брав безпосередню участь у бойових діях більше 6 місяців та на даний час проходить військову службу. Однак, відповідач вказану грошову винагороду не виплатив.
Ухвалою суду від 26.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Серед іншого вказує, що позивач уклав контракт 22.05.2020 та його дію в подальшому (наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 23.05.2023 №542-ОС) продовжено до демобілізації. Відповідно до умов Постанови 153, право на отримання винагороди мають особи рядового, сержантського і старшинського складу, які на момент набрання чинності цією Постановою були молодші 25 років та були прийняті або призвані на військову службу під час дії воєнного стану, тобто у період з 24.02.2022. Оскільки, позивач уклав контракт на проходження військової служби в 2020 році, відповідно умова Постанови 153 щодо «прийняття або призов на військову службу під час воєнного стану» не виконана. Таким чином, обставини початку та власне проходження служби позивачем військової служби з 2020 року не відповідають умовам визначеного експериментального проекту (оскільки він був і призваний і уклав контракт щодо проходження військової служби не під час воєнного стану, а до цього), що були законно встановлені Кабінетом Міністрів України в рамках реалізації ним дискреційних повноважень. Натомість, положення Постанови №153 передбачають чіткий період під час з якого має бути укладений контракт або прийнятий на військову службу під час мобілізації, а саме з 24.02.2022 до 13.02.2025.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.
22.05.2020 між військовослужбовцем ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), молодшим сержантом, інспектором прикордонної служби 3 категорії групи інспекторів прикордонної служби віпс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) внс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » І категорії (тип Б) з однієї сторони та Державною прикордонною службою України в особі в.о. начальника НОМЕР_3 прикордонного загону (І категорії) ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковника ОСОБА_2 з другої сторони, було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського та старшинського складу. Згідно із пунктом 3 Контракту цей Контракт є строковим та укладається відповідно до строків, встановлених законодавством, за погодженням сторін на 3 роки з 22.05.2020 до 21.05.2023.
Згідно витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 23.05.2023 №542-ОС про особовий склад, сержанту ОСОБА_1 , інспектору прикордонної служби 3 категорії четвертого відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування продовжено термін дії контракту понад встановлені строки з 22.05.2023 до оголошення демобілізації.
Довідками Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 22.12.2025 №08/7539/25-Вн та від 10.02.2026 №08/1087/26-Вн підтверджується, що старший сержант ОСОБА_1 дійсно з 20.11.2023 по цей час проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) Державної прикордонної служби України та з 16.01.2024 по 16.03.2024; з 08.04.2024 по 12.04.2024; з 18.04.2024 по 30.04.2024; з 20.05.2024 по 19.06.2024; з 01.07.2024 по 10.07.2024; з 12.07.2024 по 17.07.2024; з 19.07.2024 по 22.07.2024; з 25.07.2024 по 28.07.2024; з 31.07.2024 по 04.08.2024; з 06.08.2024 по 10.08.2024; з 12.08.2024 по 18.08.2024; з 22.08.2024 по 23.08.2024; з 29.08.2024 по 03.09.2024; з 05.09.2024 по 11.09.2024; з 08.10.2024 по 15.10.2024; з 21.10.2024 по 29.10.2024; з 04.11.2024 по 14.11.2024; з 18.11.2024 по 27.11.2024; з 03.12.2024 по 08.12.2024; з 10.12.2024 по 20.12.2024; з 16.05.2025 по 09.06.2025; з 28.06.2025 по 31.12.2025 брав безпосередню участь у бойових діях у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
ОСОБА_3 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 07.02.2023.
Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності» станом на 22.12.2025 відомості про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, про наявність незнятої чи непогашеної судимості та про розшук — відсутні.
Листами від 17.01.2026 №04.2/1327-26-Вих та від 15.01.2026 №04.2/Т-127/170 представнику позивача у відповідь на адвокатський запит за №740-26-Вх від 13.01.2026 та звернення за №Т-127 від 13.01.2026, ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив, що 22.05.2020 ОСОБА_1 уклав контракт на проходження військової служби. Відповідно до умов Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» (далі - Постанова), право на отримання Винагороди мають особи рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби, які на момент набрання чинності цією Постановою були молодші 25 років та були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, тобто у період з 24.02.2022 до 13.02.2025. Водночас військовослужбовцям, які станом на 24.02.2022 вже перебували на військовій службі за контрактом виплата Винагороди не передбачена умовами Постанови.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду щодо захисту своїх прав.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі-Закон №2232-ХІІ).
Частиною третьою статті 1 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно із частиною 9 статті 1 Закону №2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону №2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Згідно частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять:
- посадовий оклад, оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до статті 12 Закону України №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з пунктом першим статті 9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Пунктами 2 - 4 вказаної правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ) у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжений (триває до цього часу).
11.02.2025 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі - Постанова №153 в редакції чинній з 07.08.2025).
Абзацом другим пункту 2 Постанови №153 було вирішено затвердити Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану.
Згідно з пунктом 3 Постанови №153 установлено, що:
1) учасниками експериментального проекту є:
громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу;
Збройні Сили;
Національна гвардія;
Державна прикордонна служба;
Міністерство оборони;
Міністерство внутрішніх справ;
військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби;
2) координатором експериментального проекту є Міністерство оборони;
3) фінансування експериментального проекту здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.
Відповідно до пункту 4 Постанови №153 громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі.
Таким чином, абзаци 2 та 4 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України №153, встановлює 5 (п`ять) обов`язкових умов, в разі виконання яких військовослужбовцю може бути виплачена одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах в розмірі 1 млн. гривень (диспозиція правової норми), а саме:
1. Приналежність військовослужбовця на дату виплати до певної категорії: особи рядового, сержантського і старшинського складу рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення;
2. Вік на дату прийняття або призову на військову службу до набрання чинності Постановою №153 (11.02.2025): до 25 років;
3. Факт прийняття або призову на військову службу під час воєнного стану, тобто після 24.02.2022, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №64;
4. Фактичне проходження служби на дату звернення за вказаною виплатою;
5. (абзац 2 пункту 4) - безпосередня участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою №153 (11 лютого 2025 року);
(абзац 2 пункту 4) - безпосередня участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою №153 (11.02.2025) у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон).
Наведеними вище нормами визначена сукупність умов для набуття військовослужбовцем з числа громадян України права на виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень.
Так на виплату винагороди у розмірі 1 млн. гривень можуть претендувати громадяни України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, зокрема, Збройних Сил, які на момент набрання чинності Постановою №153 (13.02.2025): не досягли віку 25 років і були прийняті/призвані на військову службу під час введення в Україні воєнного стану, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій) не менше шести місяців сукупно або за тих самих умов менше шести місяців сукупно та отримали під час захисту Вітчизни захворювання, поранення (травми, контузії, каліцтва), чи перебували та звільнені з полону (за винятком тих, які добровільно здалися в полон).
Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.2025 №942 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153» вказані умови для отримання винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах розповсюджуються також на військовослужбовців, які не досягли віку 25 років і були прийняті на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову військову службу/або проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу молодший лейтенант/ або проходили військову службу, мали спеціальні звання або класні чини та були переатестовані до присвоєння офіцерського звання та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій) не менше шести місяців сукупно.
Обов`язковою умовою для виплати винагороди є також та обставина, що вказані військовослужбовці не притягувалися до кримінальної відповідальності, два або більше разів до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни.
Судом встановлено, що 22.05.2020 ОСОБА_1 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського та старшинського складу строком на 3 роки з 22.05.2020 до 21.05.2023 та наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 23.05.2023 №542-ОС про особовий склад сержанту ОСОБА_1 , інспектору прикордонної служби 3 категорії четвертого відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування продовжено термін дії контракту понад встановлені строки з 22.05.2023 до оголошення демобілізації.
Довідками Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 22.12.2025 №08/7539/25-Вн та від 10.02.2026 №08/1087/26-Вн підтверджується, що старший сержант ОСОБА_1 дійсно з 20.11.2023 по цей час проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) Державної прикордонної служби України.
Таким чином, позивач був призваний/прийнятий на військову службу у віці до 25 років та на момент набрання чинності Постановою №153 (13.02.2025) проходив і проходить на даний час військову службу.
Довідками Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 22.12.2025 №08/7539/25-Вн та від 10.02.2026 №08/1087/26-Вн підтверджується, що старший сержант ОСОБА_1 дійсно з 16.01.2024 по 16.03.2024; з 08.04.2024 по 12.04.2024; з 18.04.2024 по 30.04.2024; з 20.05.2024 по 19.06.2024; з 01.07.2024 по 10.07.2024; з 12.07.2024 по 17.07.2024; з 19.07.2024 по 22.07.2024; з 25.07.2024 по 28.07.2024; з 31.07.2024 по 04.08.2024; з 06.08.2024 по 10.08.2024; з 12.08.2024 по 18.08.2024; з 22.08.2024 по 23.08.2024; з 29.08.2024 по 03.09.2024; з 05.09.2024 по 11.09.2024; з 08.10.2024 по 15.10.2024; з 21.10.2024 по 29.10.2024; з 04.11.2024 по 14.11.2024; з 18.11.2024 по 27.11.2024; з 03.12.2024 по 08.12.2024; з 10.12.2024 по 20.12.2024; з 16.05.2025 по 09.06.2025; з 28.06.2025 по 31.12.2025 брав безпосередню участь у бойових діях у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
ОСОБА_3 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 07.02.2023.
Таким чином, станом на дату набрання чинності Постановою №153 (13.02.2025) тривалість безпосередньої участі позивача у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій становить сумарно більше шести місяців.
Крім того, згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності» станом на 22.12.2025 відомості про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, про наявність незнятої чи непогашеної судимості та про розшук — відсутні.
Доказів притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, матеріали справи також не містять. Доказів протилежного суду не надано та відповідачем не спростовано.
Беручи до уваги викладені вище обставини, суд вважає, що позивачем дотримані визначені Постановою №153 умови для отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, оскільки: 1) прийнятий на військову службу під час воєнного стану у віці до 25 років; 2) проходив військову службу станом на дату набрання чинності Постановою №153; 3) брав безпосередню участь у бойових діях сукупно більше шести місяців; 4) приналежність військовослужбовця на дату виплати до певної категорії: особи рядового, сержантського і старшинського складу рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення; 5) не притягнутий до кримінальної відповідальності чи адміністративної відповідальності за вчинення військового правопорушення, та дисциплінарної відповідальності.
Як вбачається з відзиву на позовну заяву та листів ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.01.2026 №04.2/1327-26-Вих та від 15.01.2026 №04.2/Т-127/170 єдиною підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової винагороди передбаченої Постановою №153 за тривалість проходження служби в бойових умовах в розмірі 1 млн. Гривень, стало те, що відповідно до постанови №153 контракт має бути укладений під час дії військового стану, тоді як позивач уклав контракт у 2020 році.
Як встановлено судом з матеріалів справи, на момент дії воєнного стану, позивачу з 22.05.2023 було продовжено дію контракту про проходження військової служби до оголошення демобілізації, чим по суті укладено контракт про проходження військової служби вже під час воєнного стану.
Крім того суд вважає, що виплата грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану», лише особам, які проходять військову службу на період воєнного стану, буде дискримінаційним відносно осіб, які до 25 років прийняті на службу та проходять військову службу за контрактом до введення воєнного стану, та після введення воєнного стану також виявили бажання продовжувати військову службу, подовживши дію укладеного контракту в період воєнного стану.
Отже, доводи відповідача щодо відмови в нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги на підставі відсутності факту укладання контракту у період, визначний Постановою №153, є необгрунтованими.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач має право на виплату одноразової грошової винагороди, передбаченої Постановою №153 за тривалість проходження служби в бойових умовах в розмірі 1 млн. гривень, у зв`язку з чим, відмова ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 є протиправною.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025.
Відповідно до частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На переконання суду, відповідач не навів жодних обставин та не надав належних доказів у спростування доводів позивача про наявність у нього права на виплату одноразової грошової винагороди у в розмірі 1 млн. гривень на підставі Постанови №153.
З урахуванням зазначеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд доходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» з відповідача останній у відповідності до статті 139 КАС України не стягується.
Керуючись статтями 6, 9, 14, 242-245, 255, 295, 370 КАС України, суд, 

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 ) грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя 	Петро ПАЛАМАР