Справа № 204/2434/24
Провадження № 2/204/58/26 

ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
49006, м. Дніпро, проспект Лесі Українки 77-б тел. (056) 371 27 02, inbox@kg.dp.court.gov.ua 
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)
23 березня 2026 рокуЧечелівський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючої судді Чудопалової С.В.
за участю секретаря судового засідання Янчук П.П.
позивача ОСОБА_1 
представника позивача ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа Дніпровська міська рада (адреса місця знаходження: пр-т Дмитра Яворницького, буд. 75, м. Дніпро)про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,- 

В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою та з урахуванням уточнюючих вимог просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 170 282,00 грн., моральну шкоду у розмірі 150 000,00 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що вона є власницею квартири АДРЕСА_3 , на підставі договору дарування . 11.09.2023, 21.09.2023 та 16.11.2023 через недбалість сусідів квартири АДРЕСА_4 , що розташована поверхом вище, власником (утримувачем) відбувалися залиття її квартири АДРЕСА_5 . Причиною вказаного залиття стало халатне відношення власника та мешканців квартири АДРЕСА_6 , а саме засмічення внутрішньо квартирної розводки каналізації. За даними фактами, членами комісії КП «ЖИЛСЕРВІС -5» Дніпровської міської ради складено Акти про залиття, аварію, що трапилась на системі Центрального опалення, гарячого водопостачання від 11.09.2023, 26.09.2023 та 23.11.2023. Для вирішення питання компенсації шкоди завданою неодноразовим залиттям, позивач в усній формі звернулась до утримувача квартири АДРЕСА_6 та запропонувала вирішити спір в досудовому порядку, на що отримала відмову. Оскільки про власників та утримувачів кв. АДРЕСА_4 на момент звернення до суду було нічого не відомо, складено інформаційний запит до балансоутримувача щодо надання такої інформації, на що отримано лист від 26.12.2023 №8/2-302 із поясненням, що надати інформацію, яка стосується захисту персональних даних надати не можуть. Під час розгляду вказаної цивільної справи стало відомо, що власником квартири АДРЕСА_6 була громадянка ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після її смерті дана квартира була прийнята у спадщину її сином ОСОБА_3 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією спадкової справи. Відповідно до висновку експертного дослідження розмір матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири АДРЕСА_3 становить 69 282,00 грн. Крім того, позивач зазначає, що внаслідок залиття квартири їй було завдано моральну шкоду, яка виразилась у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження квартири. З першого залиття, а саме з вересня 2023 позивач отримала душевне потрясіння, значно погіршилось здоров`я, що призвело до підвищення цукру з 5 до 10, втратою свідомості, викликами швидкої допомоги сторонніми перехожими, підтвердженням якого є виписка з медичної картки амбулаторного хворого б/н від 22.12.2023, яка виданою сімейним лікарем Дніпровського центру первинної медико-санітарної допомоги №7 Дніпровської міської ради Левочко В. Д. Оскільки позивач своїми силами намагалась прибрати наслідки залиття, а саме носила тяжкі, наповненні водою речі, наслідком чого стали у неї з`явилася протрузія (грижа), про що зазначено у виписці, через що остання стала непридатною для використання без проведення ремонту. Також через залиття було порушено звичний та розмірений спосіб життя, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації та витрачання свого власного часу для вирішення проблем пов`язаних з усуненням наслідків залиття. На підставі чого, позивач просить стягнути моральну шкоду в розмірі 150 000,00 грн. Оскільки, відповідач добровільно завдану шкоду відшкодовувати не бажає, позивач для захисту та відновлення своїх порушених прав змушена звернутись до суду з відповідним позовом. 
Ухвалою суду від 19.03.2023 відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с.44).
Ухвалою суду від 25.04.2024 витребувано у Комунального підприємства «Жилсурвіс-5» Дніпровської міської ради, інформацію щодо власників, співвласників або утримувачів квартири АДРЕСА_4 (а.с.76). На виконання ухвали суду 25.04.2024 надійшла відповідь від 27.05.2024 про відсутність можливості надати вказану інформацію (а.с.79).
Ухвалою суду від 19.06.2024 витребувано у третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , актовий запис про смерть № 2886 від 13.11.2021, який був складений Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). На виконання ухвали суду 19.06.2024 вказані документи надійшли до суду 05.07.2024 (а.с.99).
Ухвалою суду від 20.08.2024 за клопотання позивача у приватного нотаріуса Прийдак Ю.М. витребувано належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але відповіді не отримано.
Ухвалою суду від 12.09.2024 витребувано у Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) інформацію щодо перебування приватного нотаріусу ОСОБА_5 у лавах Збройних Силах України та чи був переданий архів та документи нотаріального діловодства на державне відповідальне зберігання до Київського державного архіву.  
З листа першого заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №29446 від 30.09.2024 вбачається, що за інформацією, наявною в управлінні, відповідно до заяви приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Прийдака Ю.М від 09.03.2022 за вх. № 4025/06.1 ним тимчасово зупинена нотаріальна діяльність з 25.02.2022., який за наказом від 27.03.2022 № 55 призваний та перебуває на військовій службі.
06.05.2025 на адресу суду від в.о. першого заступника начальника Південного Міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшла відповідь, з якої вбачається, що 09.12.2024 до управління надійшла заява приватного нотаріуса Прийдака Ю.М. за вх. №70858/08.4-25 про зупинення нотаріальної діяльності з 12.12.2024 та укладання договору заміщення з приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Старовою О.С. Також приватним нотаріусом Прийдаком Ю.М. надано договір заміщення приватного нотаріуса від 04.12.2024, відповідно якого приватний нотаріус Старова О.С. здійснює заміщення приватного нотаріуса Прийдака Ю.М. з 12.12.2024 до закінчення його перебування на військовій службі у Збройних силах України. На строк заміщення приватним нотаріусом Прийдаком Ю.М. надано право доступу до приміщення архіву та документів нотаріального діловодства, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. Б. Хмельницького, буд. 127, прим. 42.
Ухвалою суду від 13.05.2025 за клопотанням представника позивача адвоката Яструба О.П. у приватного нотаріуса Старової О.С. витребувано належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.201). На виконання ухвали від 13.05.2025 вказані документи надійшли до суду 03.09.2025 (а.с.217).
Ухвалою суду від 04.12.2025 за клопотанням позивача було замінено первісного відповідача КП «Жилсервіс – 5» Дніпровської міської ради на належного відповідача – ОСОБА_3 . 
Протокольною ухвалою суду від 04.02.2026 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Позивач та її представник адвокат Яструб О.П. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним у позові, просили стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача матеріальну шкоду завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 170 282,00 грн., моральну шкоду у розмірі 150 000,00 грн. та судові витрати по справі. Проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, а саме направленням на адресу проживання судових повісток, які поштовою кореспонденцією повернулися із відміткою «за закінчення терміну зберігання». Будь яких заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних обставин.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.
Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.
Предметом вказаного спору є вимога про відшкодування шкоди, що заподіяна власнику квартири внаслідок її залиття.
Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207 (п.2.3.6), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт, затверджений додатком №4 до даних Правил. Даним Актом передбачено складання його комісією, опис і що трапилось, причини, висновок комісії про те, що потрібно зробити і хто заподіяв шкоду, з таким Актом ознайомлюється відповідних мешканців квартир і затверджується керівником ЖЕО.
Також, згідно цих Правил, власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване в установленому законом порядку.
Заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатися в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. При цьому термін виконання робіт повторно не продовжується. Не усунення несправностей в установлений термін є невиконанням робіт. Заявки, пов`язані з забезпеченням безпеки проживання, усуваються в терміновому порядку (п.2.3.6).
Причинами, що погіршують роботу системи, є в тому числі порушення правил експлуатації жилих приміщень і водопровідно-каналізаційних систем, несправність запірно регулювальної арматури, несвоєчасне усунення протікання, тощо.
Під час обслуговування системи водопроводу і каналізації необхідно вчасно виконувати роботи з ремонту внутрішньо будинкових водопровідно-каналізаційних систем за заявками мешканців (п.5.3.4.).
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_3 , на підставі договору дарування квартири посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Царейкіним М.М. від 25.06.2004 та зареєстрованого в реєстрі за № Д-606. Вказаний факт також підтверджується Витягом про реєстрацію право власності на нерухоме майно №12663347 від 27.11.2006(а.с.12-13).
Як вбачається із матеріалів справи, 11.09.2023, 21.09.2023 квартира АДРЕСА_3 , була залита водою від вище розташованої квартири АДРЕСА_4 , причиною залиття зазначено: халатне відношення мешканців кв. АДРЕСА_6 , що підтверджується актами про залиття від 15.09 та 26.09.2023(а.с.14-15).
Згідно лита начальника виробничого відділу КП «ДМБТІ ДМР» від 08.12.2021 вбачається, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_4 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.06.1993 року, виданого Виробничим об`єднанням Південного машинобудівного заводу, згідно з розпорядженням № 310, зареєстрованого в КП «ДМБТІ ДОР» за записано в реєстрову книгу № 14п зп реєстровим № 85 (а.с.234). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у міста Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Дніпро) (а.с.226).
Із витребуваних судом документів вбачається, відповідач ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Прийдака Ю.М. із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_4 (а.с. 219), на підставі якої приватним нотаріусом було заведено спадкову справу №83/2021 та видано витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. (а.с.218, 229).
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_4            15.09.2023 працівниками КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради було проведено обстеження квартири АДРЕСА_3 з метою виявлення причин і розміру заподіяної шкоди.      Згідно Акту огляду залиття відбулося 11.09.2023 внаслідок халатного відношення мешканців квартири АДРЕСА_6 , а саме засмічення внутрішньо квартирної розводки каналізації.  Згідно Акту огляду вказаної квартири в результаті комісійного обстеження за вищевказаною адресою виявлено наступні пошкодження: кухня – спостерігається місцями сліди залиття на стелі; коридор – спостерігається місцями відшарування шпалер на стіні (а.с.14).
Із наданих документів вбачається, що 22.09.2023 позивачка звернулася до начальника відділу поліції № 6 ДРУП ГУНП в Д/о із заявою по факту правопорушення внаслідок залиття її квартири, а саме що квартиронаймачка квартири АДРЕСА_4 , ігнорувала зауваження аварійної служби не користуватись водопроводом до її заміни та продовжувала вчиняти протиправні, злочинні дії, які призвели до пошкодження майна та погіршення її здоров`я (а.с.27).
26.09.2023 працівниками КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради було проведено обстеження квартири АДРЕСА_3 з метою виявлення причин і розміру заподіяної шкоди.        Згідно Акту огляду залиття відбулося 21.09.2023 внаслідок халатного відношення мешканців квартири АДРЕСА_6 , а саме засмічення внутрішньо квартирної розводки каналізації. Згідно Акту огляду вказаної квартири АДРЕСА_5 в результаті комісійного обстеження за вищевказаною адресою виявлено наступні пошкодження: в коридорі спостерігається відшарування шпалерів на стіні, в кімнаті спостерігається сліди залиття по стелі, в ванній кімнаті спостерігається сліди залиття по стелі. (а.с.15). Крім того вказано, що у квартирі АДРЕСА_7 комісією виявлено пошкодження у вигляді відшарування натяжної стелі та відшарування кахля на стіні (а.с.15). 
Щодо факту залиття, яке як зазначає позивачка, відбулося 16.11.2023 , вбачається, що лише 21.11.2023 працівниками КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради було проведено обстеження квартири АДРЕСА_3 , під час якого встановлено, що в житловій кімнаті місцями спостерігається плями на стелі. Причину та дату появи плям у квартирі АДРЕСА_3 встановити не вдалось, так як мешканці під час залиття до підприємства не звертались, про що складено акт від 23.11.2023 (а.с.16).
Однак, позивачка заперечувала з приводу аргументів,які зазначені членами комісії в акті від 23.11.2023, щодо відсутності звернення мешканців будинку про залиття квартири АДРЕСА_3 , на підставі чого надала суду заяву від 16.11.2023, адресовану на ім`я начальниці дільниці КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради Майдан Я.А. з проханням направити комісію для обстеження квартири після затоплення сусідами зверху (а.с.56).
Із долучених до матеріалів справи документів вбачається, що 25.01.2024 ОСОБА_1 в присутності мешканки квартири АДРЕСА_8 – ОСОБА_6 та мешканки квартири АДРЕСА_9 – ОСОБА_7 було складено акт про те, що 16.11.2023 в квартирі АДРЕСА_3 трапилось залиття зі стелі квартири розташованої поверхом вище. Позивачем вказано, що за вищевказаною адресою виявлено наступні пошкодження: у кімнаті залиті стіни та стелі, шпалери відшарувалися, меблі мокрі, залита водою підлога, відбулось взуття паркету на підлозі телевізор (LO) не працює, намокли двері, електрообігрівач не працює, електродугова не працює;у коридорі одяг та взуття намокли, покриття на підлозі пошкоджене, шпалери відійшли відшарувалися; у ванній кімнаті все мокре, тече вода; на кухні полущилась стеля, пошкодилось покриття на підлозі, електророзетки не працюють. Обсяг завданої шкоди позивачкою оцінено приблизно у розмірі 101 000,00 грн. На підтвердження чого, остання надала фотознімки пошкоджених речей, які знаходились у її квартирі та письмові пояснення від 25.01.2024 (а.с.18-26).
Для встановлення вартості для отримання фінансової компенсації матеріального збитку квартири АДРЕСА_3 позивачка звернулася із заявою до ПП «Новомосковське бюро експертної оцінки» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності 117/22 від 18.02.2022, виданий ФДМУкраїни) з проханням провести експертне будівельно-технічне дослідження. На основі чого, було укладено Договір про проведення експертного дослідження №231011-001 від 11.10.2023 (а.с.33).
Відповідно до висновку експертного дослідження розмір ринкової вартості матеріального збитку від пошкодження оздоблення приміщень та меблів житлової квартири АДРЕСА_3 , вчиненого внаслідок залиття, за результатами оцінки складає 69 282,00 грн (а.с.33).
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Частиною 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, як би її право не було порушене (упущена вигода).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях, зокрема норми ст. 1166 ЦК України, передбачають презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
У роз`ясненнях п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Отже, судом встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_3 , яке відбулося 11.09.2023, 21.09.2023 сталося внаслідок халатного відношення мешканців квартири АДРЕСА_4 , а саме засмічення внутрішньо квартирної розводки каналізації.
Зазначені обставини підтверджуються актами членів комісії КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради від 15.09.2023, 26.09.2023 матеріалами огляду місця події та поясненнями учасників події.
Розмір вартості матеріального збитку від пошкодження приміщень та меблів житлової квартири, вчиненого внаслідок залиття, за адресою: АДРЕСА_10 підтверджується висновком про незалежну вартість об`єкту оцінки, виконаним ПП «Новомосковське бюро експертної оцінки», відповідно до якого ринкова вартість матеріального збитку станом на дату оцінки становить 69 282,00 грн. без ПДВ грн, та який суд визнає належним, допустимим і достовірним доказом у розумінні ст. ст. 76 - 81 ЦПК України.
Дослідженням даного висновку встановлено, що за формою та змістом він відповідає вимогам статі 102 ЦПК України.
Жодних доказів, які б дали підстави поставити під сумнів висновок експерта, суду не надано, а тому суд вважає його належним, допустимим та достовірним доказом розміру завданої позивачу майнової шкоди.
Із витребуваних судом документів вбачається, що відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_8 , яка була власником квартири АДРЕСА_4 .
Відповідно до статей 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували презумпцію вини відповідача або підтверджували відсутність його вини у заподіянні шкоди, суду не надано.  Відповідач не довів, що шкоду було завдано внаслідок дії непереборної сили, технічної несправності мереж або з інших причин, які не перебували б у сфері його контролю.
За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на встановлені обставини справи, досліджені докази та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 69 282,00 грн. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.
З приводу факту залиття квартири позивачки, яке, відбулося 16.11.2023 та як наслідок стягнення матеріальної шкоди у розмірі 101 00,00 грн. суд зазначає наступне.
Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: шкода; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; вина.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України).
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
У даному випадку причина затоплення квартири має бути підтверджена актом про затоплення чи висновком судового експертного-будівельного дослідження. Якщо позивачем доведено розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, то завдана шкода підлягає стягненню з відповідача в суді.
Як вже судом було зазначено раніше, з наданих позивачкою документів вбачається, що 25.01.2024 ОСОБА_1 в присутності мешканки квартири АДРЕСА_8 – ОСОБА_6 та мешканки квартири АДРЕСА_9 – ОСОБА_7 , складено акт про те, що 16.11.2023 в квартирі АДРЕСА_3 трапилось залиття зі стелі квартири розташованої поверхом вище. Позивачем вказано, що за вищевказаною адресою виявлено пошкодження, обсяг яких останньою оцінено приблизно у розмірі 101 000,00 грн. На підтвердження чого, позивачка надала фотознімки пошкоджених речей, які знаходились у її квартирі та письмові пояснення від 25.01.2024.
У свою чергу, акт про залиття - це обов`язковий документ, який складається комісією з метою фіксування події та з`ясування причин залиття приміщення. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05 2005 у № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиціїУ країни 25.08. 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).
В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім?я, по батькові власника(наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, формавласності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, щовчинила залиття.
Складання акту про наслідки залиття житлового приміщення з порушенням вищевказаних вимог (діючого законодавства) є однією з підстав для відмови в задоволенні позовної заяви оскільки акт, в розумінні закону, є єдиним документом, яким підтверджується факт залиття квартири.
Така позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, який у постанові від 21.02.2018 у справі №2-1974/11 виснував наступне: «виходячи з викладеного, правильним є висновок суду першої інстанції, з яким обґрунтовано погодився апеляційний суд, що вищевказаний акт від 12 грудня 2007 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, інші необхідні для такого документа реквізити. Тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди».
В постанові Верховного суду від 25.11.2020 у справі №344/11147/17 визначено, що: «акт від 08 липня 2017 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, відсутній висновок про встановлення вини особи, яка вчинила залиття та інші необхідні для такого документа реквізити, а тому обґрунтованим є висновок судів попередніх інстанцій про те, що цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди. Інших доказів неправомірності дій відповідача щодо залиття належної позивачу квартири матеріали справи не містять.».
У постанові Верховного Суду від 24.06.2021 у справі №242/4773/17 міститься наступний висновок: «… цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні шкоди. Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду».
Таким чином, в даному спорі суду не надано доказів, що саме з вини відповідача у справі сталося залиття належної позивачу квартири 16.11.2023 за обставин, вказаних у позові, а також те, що позивачу заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 101 000,00 грн.
Надані позивачем до позовної заяви фотознімки з пошкодженням не є належними та допустимими доказами у справі, зокрема, факту залиття належної позивачці квартири саме з провини відповідача, оскільки не вказують на наявні та очевидні відомості щодо характеру залиття та його причини.
Звертаючись до суду позивач також просила стягнути з відповідача моральну шкоду.
Відшкодування моральної (немайнової) шкоди - є одним з способів захисту цивільних прав та інтересів (п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Також, у Постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16.06.2022 року справі №569/20510/19 (провадження № 61-13787св20) зазначено, що аналіз положень статей 11 та 23 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. 
Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав». Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи.
Згідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
При цьому, відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року, Справа № 752/17832/14-ц (Провадження № 14-538цс19) було сформульовано наступний правовий висновок: "Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення."
Позивач зазначала, що моральна шкода внаслідок залиття її квартири полягає у розладі нормального життя, постійній нервовій напрузі та переживаннях з приводу втрачених якостей житла, повноцінного відпочинку, неможливості комфортного проживання у власній квартирі після залиття, необхідності вчиняти у свій вільний час дії, пов`язані з проведенням відновлювальних робіт в квартирі, витратами часу на проведення обстеження квартири для визначення нанесеного матеріального збитку, стресовими ситуаціями у зв`язку із зверненням до суду за захистом порушених прав.
Оцінюючи наведені доводи, суд погоджується з тим, що внаслідок протиправних дій відповідача мало місце істотне порушення нормальних життєвих зв`язків та планів позивачки, що об`єктивно спричинило їй моральні страждання та психоемоційний дискомфорт. Водночас суд зазначає, що визначений позивачкою розмір компенсації моральної шкоди у сумі 150 000 грн. не підтверджений належним обґрунтуванням та не узгоджується з принципами розумності, виваженості та справедливості, які підлягають застосуванню при визначенні розміру такої компенсації.
При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер та тривалість моральних страждань, ступінь вини відповідача, обсяг і значущість завданої майнової шкоди, тривалість відновлення порушених прав позивачки, а також загальні засади цивільного законодавства.
З урахуванням сукупності встановлених обставин справи, значного розміру матеріальної шкоди, необхідності відновлення житлового приміщення та негативного впливу події на звичні умови життя позивачки, суд приходить до висновку про обґрунтованість часткового задоволення вимог щодо відшкодування моральної шкоди та вважає за доцільне визначити її розмір у сумі 10 000,00 грн., визнаючи такий розмір компенсації співмірним, розумним та справедливим.
Враховуючи викладене, з огляду на встановлені обставини справи, досліджені докази та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, у загальному розмірі 79 282,00 грн, що складається з 69 282,00 грн. - відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири та 10 000 грн. - компенсації моральної шкоди.
За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Крім того позивачем були понесені витрати на проведення експертної оцінки вартості спірного майна.
Відповідно до п. 2, ч. 3, ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Як вбачається з акту здачі-прийняття робіт № 231011-001 від 11.10.2023, позивачем були понесені витрати за послуги з незалежної оцінки вартості майна у розмірі 2500,00 грн. (а.с.34).
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що позов ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири було задоволено частково, факт понесення витрат на оплату експертних послуг у заявленому розмірі позивачем доведено, а не співмірність цих витрат відповідачем не спростовано, суд приходить висновку, що ці вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесених ним витрат на оплату експертних послуг у розмірі 2 500 ,00 грн.
Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі ухвали суду 19.03.2023, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 23, 1166 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 12, 76 - 81, 89, 133, 141 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Дніпровська міська рада про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 матеріальну шкоду завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 69 282,00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн., що разом складає 79 282 (сімдесят дев`ять тисяч двісті вісімдесят дві) гривні 00 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в дохід держави в сумі 2422,40 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 );
Представник позивача –адвокат Яструб Олександр Петрович (адреса для листування: вул. Жуковського, буд. 4, оф. 23, м. Дніпро);
Відповідач – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 );
Третя особа - Дніпровська міська рада (адреса місця знаходження: пр-т Дмитра Яворницького, буд. 75, м. Дніпро). Повний текст рішення складено 07.04.2026.

Суддя:          С.В.Чудопалова