П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 484/100/26	

Місце прийняття ухвали суду 1 інстанції: м. Первомайськ;
Дата складання повного тексту ухвали
суду 1 інстанції: 14.01.2026 року;
Головуючий в 1 інстанції: Шикеря І.А.
П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючого судді – Єщенка О.В.
суддів – Градовського Ю.М.
– Казанчук Г.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 січня 2026 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, інспектора Арбузинського відділення поліції Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Пазова Дмитра Олександровича та інспектора ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Кирилова Івана Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Серії ЕНА №8029660 від 27.10.2025 року, складену інспектором ВРПП Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області лейтенантом поліції Кириловим Іваном Володимировичем про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП та накладання стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн.
Також, позивачем ставилось питання про поновлення строку звернення до суду із цим адміністративним позовом.
В обґрунтування вказаних вимог зазначалось, що розгляд справи про адміністративне правопорушення фактично не проводився, позивачеві не було забезпечено участь у розгляді справи, не було роз`яснено його права, не забезпечено право на правову допомогу. Про винесення оспорюваної постанови позивач дізнався лише з додатку «Дія», одержавши 06.01.2026 повідомлення про примусове виконання постанови поліцейського.
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 січня 2026 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, інспектора Арбузинського відділення поліції Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Пазова Дмитра Олександровича та інспектора ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Кирилова Івана Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови повернуто позивачеві.
Суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження обставин, наведених у клопотанні про поновлення строку звернення з адміністративним позовом позивачем не надано відповідних доказів. Поряд з цим, зміст адміністративного позову свідчить, що позивач був обізнаний про винесення поліцейським оспорюваної постанови, однак правом на оскарження постанови поліцейського до суду позивач реалізував із значним порушенням установлених строків.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, помилково залишено поза увагою доводи позивача про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення фактично не відбувся. Поряд з цим, у цей день позивач вдруге притягнутий до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення, що давало йому законні підстави бути упевненим в тому, що постанова поліцейського не була прийнята. Про винесення оспорюваної за цим позовом постанови позивач дізнався лише на стадії виконання судового рішення 06.01.2026 за допомогою застосунку «Дія». Наведене у сукупності свідчить, що позивач не знехтував своїм правом на судовий захист та невідкладно вжив заходів для оскарження до суду постанови поліцейського.
У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Національної поліції в Миколаївській області посилається на необґрунтованість доводів апелянта, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – залишити без змін. Заперечуючи проти обґрунтованості доводів та вимог апелянта, відповідач зазначає, що згідно дійсних обставин справи про винесення оспорюваної постанови позивач дізнався у день прийняття постанови 27.10.2025, одержавши примірник постанови під розпис. Поряд з цим, будучи обізнаним про існування оскаржуваної постанови, та, не погоджуючись з останньою, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду з очевидним порушенням строків на таке звернення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
Частинами 1, 2 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Таким чином, за загальними правилами КАС України, звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів особа може реалізувати в межах терміну, визначеного адміністративним процесуальним законодавством або іншими законами.
Строк звернення до адміністративного суду вважається проміжком часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Обов`язок доведення обставин, з якими пов`язується поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась із адміністративним позовом.
При цьому поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Таким чином, право на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду.
Аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
Слід враховувати, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності врегульовано статтею 286 КАС України.
Згідно спеціальних правил частини 2 статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Як свідчить обставини справи, 27.10.2025 о 14:32 год. інспектором поліції Арбузинського ВП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Пазовим Дмитром Олександровичем виявлено в діях позивача порушення Правил дорожнього руху (керування транспортним засобом без посвідчення водія, будучи позбавленим права керування транспортним засобом) та склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП.
27.10.2025 о 17:19 год. інспектором ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Кириловим Іваном Володимировичем виявлено в діях позивача порушення Правил дорожнього руху (керування транспортним засобом без посвідчення водія, будучи позбавленим права керування транспортним засобом) та склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП.
У першому випадку, поліцейським винесено постанову Серії ЕНА №6028858 про накладення на позивача адміністративного стягнення у розмірі 20400 гривень.
У другому випадку, поліцейським винесено постанову Серії ЕНА №6029660 про накладення на позивача адміністративного стягнення у розмірі 20400 гривень.
Фактично оспорюваною у цій справі є постанова поліцейського від 27.10.2025 Серії ЕНА №6029660. Позивач вказує, що притягнення до адміністративної відповідальності відбулось в супереч вимог статті 61 Конституції України, коли особу притягнуто двічі до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення.
Поряд з цим, згідно наявних в матеріалах справи доказів (відеофайлів з боді камери поліцейського), під час розгляду справи про виявлене правопорушення позивачеві повідомлено обставини правопорушення, запропоновано надати пояснення чи заперечення з приводу встановлених обставин правопорушення, роз`яснено права та вручено копію оспорюваної постанови під розпис.
Таким чином, позивач приймав участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, був обізнаний про прийняте поліцейським рішення, позивачеві був доведений зміст цієї оспорюваної постанови та безпосередньо вручений примірник постанови.
Отже, не знаходять свого обґрунтованого підтвердження доводи апелянта про те, що копія оспорюваної постанови йому в установленому порядку вручена не була, а про прийняття цієї постанови апелянт дізнався лише у січні 2026 року на стадії примусового виконання постанови поліцейського.
Позивачем не наведено та судом не встановлено поважні причини пропуску строку звернення із цим позовом, або наявність у позивача об`єктивних обставин, які завдали перешкод у своєчасному зверненні до адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів.
Пропущений строк є значним та неспівмірним із процесуальним строком, встановленим КАС України для оскарження постанови поліцейського у справі про адміністративне правопорушення.
Відтак, з огляду на положення статей 123 КАС України, обставини справи свідчать про необхідність повернення позивачеві адміністративного позову без розгляду.
Враховуючи викладене, оскільки висновки суду відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 січня 2026 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко 

Судді: Ю.М. Градовський 

Г.П. Казанчук