Справа №452/851/26
Провадження №3/452/454/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2026 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Купновичі Самбірського району Львівської області, громадянина України, українця, що має середню освіту, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, працюючого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), - 

В С Т А Н О В И В :

01 березня 2026 року близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , тобто за місцем свого проживання, вчинив дії, які пов`язані з насильством в сім`ї, а саме, вчинив конфлікт зі своїм малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого штовхав його та наніс йому удар ременем в область сідниць, внаслідок чого завдав шкоду фізичному та психічному здоров`ю останнього та у зв`язку з чим законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 вимушена була звернутися за допомогою до правоохоронного органу. 

Малолітній потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 13 березня 2026 року, не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином засобами телефонного зв`язку. 

Під час розгляду справи в суді законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 повідомила, що дійсно 01 березня 2026 року ввечері її чоловік ОСОБА_1 знаходився вдома в стані алкогольного сп`яніння та вчинив сварку з їхнім малолітнім сином, в ході якого вдарив його ременем, чим спричинив останньому фізичний біль та внаслідок чого дитина дуже налякалась та плакала, а тому вона звернулася за допомогою до правоохоронного органу. 

За протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами справи ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні фактично визнав, обставини у справі не оспорював та про наявність будь-яких заперечень щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і окремо не зазначив. 

Крім того, під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 повністю визнав себе винуватим у вчиненому правопорушенні, надав відповідні пояснення по обставинах його вчинення, щиро покаявся.

Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та законного представника малолітнього потерпілого, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З п.1 ч.1 ст.247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зі змісту ст.173-2 КУпАП слідує, що об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування,

позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частина 2 зазначеної статті передбачає відповідальність за вчинення вказаних у ній діянь відносно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відтак, винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями малолітнього ОСОБА_2 , письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , усними поясненнями законного представника малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , наданими нею в суді, а також іншими матеріалами проведеної перевірки.

Суд прийшов до висновку про те, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 ,його особу та ступінь вини, сімейний та майновий стан, те, що він одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, офіційно працевлаштований, є військовослужбовцем, раніше протягом року не піддавався адміністративному стягненню за вчинення аналогічного правопорушення. 

Щире розкаяння  ОСОБА_1 суд визнає обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

При цьому, підстав для закриття провадження у справі суд не вбачає.

За такої сукупності обставин у справі суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в мінімальному розмірі, межі якого визначені санкцією ч.2 ст.173-2КУпАП. 

Разом з тим, згідно із ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 і ст.173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до ст.39-1 цього Кодексу.

Згідно ст.39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Враховуючи обставини справи, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, те, що ОСОБА_1 вперше вчинив дане адміністративне правопорушення, суд не вбачає підстав для направлення його на проходження програми в порядку ст.39-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись стст.40-1,173-2,283,284 КУпАП, суддя, –

П О С Т А Н О В И В :

Визнати  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення

у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок, на користь держави. 

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі  665 (шестисот шістдесяти п`яти) гривень 60 (шістдесяти) копійок (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/22030106; Код за ЄДРПОУ: 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106). 

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст.307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст.308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції – Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя:       Т.М. Кущ