єдиний унікальний номер справи 532/2553/25
номер провадження 2/546/158/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Лівер І.В.,
за участю секретаря судового засідання Лободи Н.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Решетилівка Полтавська області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

УСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14240,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.11.2019 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 08.11.2019-100007047, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 8000,00 грн. на наступних умовах: строк користування кредитом - 14 календарних днів; проценти – 2240,00 грн., що становить 28% в процентному значенні, графік платежів - сума кредиту 8 000 грн. 00 коп. та проценти 2 240 грн. 00 коп. сплачуються до 21.11.2019 включно.
Між ТОВ "Споживчий Центр" та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР укладено договір факторингу № 290224-11 від 29.02.2024. На виконання умов зазначеного договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 08.11.2019-100007047 від 08.11.2019 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким являється ОСОБА_1 .
Позичальник свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 20.10.2025 утворилась заборгованість у розмірі 14240,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 8000,00 грн., за відсотками – 2240.,00 грн., штраф – 4 000,00 грн., чим порушуються права та інтереси позивача.
На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вказаному вище розмірі, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10.11.2025 цивільну справу передано за підсудністю до Решетилівського районного суду Полтавської області.
Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 26.01.2026 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у позові просить розглядати справу за відсутності представника, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, судові повістки, направлені відповідачу за місцем його реєстрації, повернулися до суду з відміткою пошти – адресат відсутній за вказаною адресою. Клопотання про відкладення справи, відзив на позов до суду не надходили.
Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 08.11.2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 08.11.2019-100007047 шляхом підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором j9386 Заявки, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти).
Відповідно до умов зазначеної пропозиції, кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови, зокрема: з даної пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), розміщеної на сайті кредитора; заявки, сформованої на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитором; відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.
В пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) зазначено, що сума кредиту, термін його повернення, строк користування кредитом, проценти за користування кредитом та графік платежів зазначаються в Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти.
Надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.
Згідно підписаної відповідачем 08.11.2019 Заявки позичальнику надається кредит в розмірі 8000,00 грн. строком на 14 календарних днів з дати отримання. 
Проценти за користування кредитом складають 2240,00 грн., що становить 28% в процентному значенні, графік платежів: сума кредиту в розмірі 8000,00 грн. та проценти в розмірі 2240,00 грн. сплачуються до 21.11.2019.
Підписавши заявку, відповідач підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 08.11.2019-100007047 від 08.11.2019. Акцептовані умови кредитного договору містяться у вказаній заявці та оферті.
Згідно п. 5.4. пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання.
Згідно чеку про електронний перерахунок коштів FONDY №176014502 від 08.11.2019 ТОВ «Споживчий центр» перерахувало на номер картки НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 8000,00 грн., призначення платежу: видача по договору № 08.11.2019-100007047.
ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (фактор) та ТОВ «Споживчий центр» (клієнт) уклали договір факторингу № 290224-11 від 29.02.2024, відповідно до якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту загальну ціну продажу в сумі, передбаченій п. 3.2. цього договору, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах, передбачених договором. З дати відступлення права вимоги клієнт перестає бути стороною за кредитним договором, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за кредитним договором та набуває всіх прав за ним.
Згідно п. 2.4. договору факторингу сторони домовились, що право вимоги за кредитним договором вважається відступленим клієнтом факторові з моменту підписання сторонами відповідного Акту приймання-передачі Переліку.
В пункті 3.2. договору факторингу встановлено, що за відступлення права вимоги до боржника за кредитним договором фактор зобов`язується сплатити клієнтові ціну продажу у розмірі 1 876 960,00 грн.
Згідно Акту приймання-передачі Переліку № 1 до договору факторингу № 290224-11 від 29.02.2024 ТОВ «Споживчий центр» передав, а ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» прийняв перелік № 1, права грошових вимог за якими відступаються згідно договору.
Інформація щодо передачі права вимоги до відповідача ОСОБА_1 від клієнта до фактора за вказаним договором факторингу зазначена в Переліку № 1 , що є додатком № 2 до договору факторингу № 290224-11 від 29.02.2024, зазначена під № 32369.
Згідно платіжної інструкції № 627 від 04.03.2024 ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» сплатило на користь ТОВ «Споживчий центр» ціну продажу за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 290224-11 від 29.02.2024 в сумі 1 876 960,00 грн.
Згідно довідки позивача № 32136/25-ДПЗ від 20.10.2025 про розмір простроченої заборгованості за кредитним договором № 08.11.2019-100007047 від 08.11.2019 у відповідача ОСОБА_1 наявна заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 14240,00 грн., з яких 8000,00 грн. – прострочена заборгованість за тілом кредиту, 2240,00 грн. – прострочена заборгованість за відсотками, 4000,00 – прострочена заборгованість за штрафом.
Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаних вище договорів, врегульовані нормами ЦК України.
Так, у ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину.
Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.
Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як визначено у ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».
Відповідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19 підтвердив, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині.
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК).
Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення (постанова Верховного Суду від 14.06.2023 у справі №755/15965/17).
У постанові Верховного Суду від 18.10.2023 у справі №905/306/17 сформовано висновок, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012).
Враховуючи наведене, судом встановлено укладання кредитного договору №08.11.2019-100007047 від 08.11.2019 первісним кредитором ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 в електронній формі, в якому сторони узгодили суму кредиту, строк кредитування, розмір процентів, загальну вартість кредиту. Факт отримання відповідачем суми кредиту в розмірі 8000,00 грн. підтверджується наданим позивачем чеком про електронний перерахунок коштів та не заперечується відповідачем.
З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю кредит в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами.
Суд вважає, що обставини на які посилається позивач в частині надання кредиту відповідачу та стягнення з останнього боргу за кредитом та відсотками підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог.
Разом з тим, суд не погоджується з аргументами позивача щодо стягнення штрафу.
Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
В пункті 5.4. пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) передбачено право кредитора у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором нарахувати штраф, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання.
На підтвердження суми заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача позивачем надано довідку про розмір простроченої заборгованості № 32136/25-ДПЗ від 20.10.2025, складену ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР», в якій вказана загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 08.11.2019-100007047 від 08.11.2019, що складається з: 8000,00 грн. – прострочена заборгованість за тілом кредиту, 2240,00 грн. – прострочена заборгованість за відсотками, 4000,00 – прострочена заборгованість за штрафом.
Разом з тим, у вказаній довідці не зазначено період, протягом якого нараховується штраф, розмір відсотків, що брався при обчисленні штрафу, що унеможливлює дослідження судом правильності нарахування вказаної суми штрафу відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, суд вважає за необхідне заявлені вимоги позивача задовольнити частково та стягнути на його користь з відповідача заборгованість на загальну суму 10240,00 грн., яка складається з основного боргу за тілом кредиту в розмірі 8000, 00 грн. та відсотків в розмірі 2240,00 грн. 
У стягненні штрафу суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір штрафу, що підлягає до стягнення з відповідача.
Судові витрати у справі становлять 2422,40 грн. сплаченого позивачем судового збору, на підтвердження чого позивачем надана платіжна інструкція № 3720477729 від 20.10.2026.
В зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволені судом на 71,91 % (10240,00х100/14240,00), суд на підставі ст. 141 ЦПК стягує судовий збір з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1741,95 грн. (2422,40х71,91/100).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 83, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280, 281, 282, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (код ЄДРПОУ: 43170298, адреса: 01133, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 13, офіс 601) заборгованість за кредитним договором № 08.11.2019-100007047 від 08.11.2019 в сумі 10240 (десять тисяч двісті сорок) грн. 00 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту – 8000,00 грн., заборгованості за відсотками – 2240,00 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (код ЄДРПОУ: 43170298, адреса: 01133, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 13, офіс 601) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1741 (одна тисяча сімсот сорок одна) грн. 95 коп.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог статтями 284-285 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування (ім`я) сторін:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР», код ЄДРПОУ: 43170298, адреса: 01133, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 13, офіс 601;
Представник позивача – Савченко Тетяна Олексіївна, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: 01133, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 13, офіс 601;
Відповідачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 

Повний текст рішення складено 10.04.2026.

Суддя І.В. Лівер