Справа № 346/1362/26 
Провадження № 3/346/463/26 

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

18 березня 2026 року  м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сольський В.В., розглянувши справу, яка надійшла від Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України,
за ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

На ОСОБА_1 , 15 березня 2026 року складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що він цього дня, близько 19 год 20 хв., в м. Коломия, по вул. Січових Стрільців, біля магазину «Бірбанка» не виконував неодноразове законне розпорядження про припинення правопорушення, а саме дрібного хуліганства, шарпав працівників поліції за формений одяг, поводився зухвало та нахабно. Його дії кваліфіковано за ст. 185 КУпАП.
Так, згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із вимогами ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 185 КУпАП, розглядаються протягом доби.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. 
Крім того, відповідно до ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Диспозицією ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.
У відповідності до п.7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992 року (з змінами) роз`яснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, що адміністративна відповідальність за ст.185 КпАП України настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.
Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення від 15 березня 2026 року серії ВАД № 737279 не викладені фактичні обставини справи, зокрема, у фабулі суть адміністративного правопорушення викладена непослідовно, відсутня кваліфікуюча ознака, вчинення протиправних дій відносно поліцейських, під час виконання ними службових обов`язків. Крім того протокол заповнено нерозбірливим почерком, деякі зі слів є нечитабельними.
В матеріалах справи відсутні будь-які докази вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, не залучено свідків та не відібрано в них пояснень, хоча йдеться про те, що протиправні дії особа вчиняла в громадському місці. Не надано відеозаписів з боді-камер поліцейських. Долучений до протоколу рапорт не містить жодних відомостей щодо вчинення особою непокори працівникам поліції, та не може бути доказом вчинення правопорушення.
При цьому, суддя звертає увагу, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.
Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 6 листопада 2015 року № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2015 року за № 1496/27941, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є виправлення в даті складання протоколу. 
Відповідно до ст.ст. 256, 278 КпАП України неналежно складений протокол про адміністративне правопорушення підлягає поверненню органу, який порушив справу про адміністративне правопорушення.
Також суд враховує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.
Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.
На підставі наведеного, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення підлягають поверненню на доопрацювання.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 185, 245, 251, 256, 269, 277, 278, 283 КпАП України, суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП повернути Коломийському районному відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області для доопрацювання та забезпечення явки особи, що притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: 	Сольський В. В.