Справа № 454/4666/25 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю. 
Провадження № 33/811/264/26 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , адвоката Кекіша Петра Петровича, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Кекіша П.П. на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 26 січня 2026 року, 
встановив:

постановою Сокальського районного суду Львівської області від 26 січня 2026 року,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч)грн. 00коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , в користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять)грн. 60коп. 
Відповідно до оскаржуваної постанови, 29.11.2025 року близько 00.53год. на автодорозі у с.Сілець по вул. Варшавська Шептицького району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_1 не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху внаслідок чого не впорався із керуванням та здійснив з`їзд у кювет. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Окрім того, 29.11.2025 року близько 00.53год. на автодорозі у с.Сілець по вул. Варшавська Шептицького району, в порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі де надано висновок №83 від 29.11.2025р. з позитивним результатом. За даними фактами за вчинення ОСОБА_1 кількох правопорушень було складено два протоколи серії ЕПР1 №526731 за ст.124 КУпАП, ЕПР1 №526739 за ч.1 ст.130 КУпАП.
На зазначену постанову адвокат Кекіш П.П. подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Сокальського районного суду Львівської області від 26 січня 2026 року та провадження у справі закрити, у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що вказану постанову вважає необґрунтованою, винесеною без повного і всебічного з`ясування обставин справи, без належного виконання вимог КУпАП.
Зазначає, що на відеозаписах факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_1 не відображений, як і момент зупинки такого автомобіля працівниками поліції.
Звертає увагу, що відповідно до показів свідка ОСОБА_2 наданих у судовому засіданні вбачається, що саме він був за кермом автомобіля та з`їхав у кювет, проте коли побачив службове авто поліцейських яке наближалося, то одразу ж утік до лісу так як не отримував посвідчення водія.
Зазначає, що відеозаписи не є послідовними, не містять відображення процедури безперервної відео зйомки, в ході якої можна було б встановити дотримання працівниками поліції вимог, щодо порядку оформлення (складання) даних протоколів про адміністративне правопорушення, а також фіксування адміністративного правопорушення.
Вважає, що відсутні будь-які докази, які б свідчили що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та спричинив ДТП, в тому числі і у стані алкогольного сп`яніння, відтак у діях останнього відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Кекіша Петра Петровича на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно п.2.3.Б ПДР України водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 «суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху».
Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі серії ЕПР1 №526731 за ст.124 КУпАП, ЕПР1 №526739 за ч.1 ст.130 КУпАП, медичному висновку щодо результатів медичного огляду №83 проведеного лікарем КНП «Шептицька міська лікарня» встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння ; копії постанови серії ЕНА №6243628 від 29.11.2025р. за ч.1 ст.126 КУпАП за порушення ОСОБА_1 п.2.1.г. ПДР України; відеозаписах.
Апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, дійшов висновку, що ОСОБА_3 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 та в його діях є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння та п.2.3.Б Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р. та в його діях є склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху,що спричинило пошкодження транспортного засобу.
Апеляційним судом встановлено, що в ході розгляду справи доведений факт керування ОСОБА_1 29.11.2025 року близько 00.53год. на автодорозі у с.Сілець по вул. Варшавська Шептицького району, в порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі де надано висновок №83 від 29.11.2025р. з позитивним результатом.
Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також, 29.11.2025 року близько 00.53год. на автодорозі у с.Сілець по вул. Варшавська Шептицького району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_1 не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху внаслідок чого не впорався із керуванням та здійснив з`їзд у кювет. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, суд відхиляє як неналежні та такі, що не спростовують факту вчинення правопорушення, а лише спрямовані на уникнення відповідальності за вчинення ним правопорушення.
Як вбачається із відеозапису, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення та був переглянутий в судовому засіданні, працівниками поліції в темну пору доби було виявлено автомобіль який з`їхав у кювет, після чого поліцейські зупинилися для з`ясування обставин. Під час розмови з водієм працівники поліції вказують на необхідність проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого запропонували пройти огляд на місці події. ОСОБА_1 не погоджується пройти огляд оскільки вказує що немає ознак ДТП авто просто з`їхало в кювет через проблеми з гальмами. Спочатку ОСОБА_1 просить витягти автомобіль з кювету а потім згоден на проходження тесту в медичному закладі.
В медичному закладі водій пройшов огляд за допомогою приладу, який показав позитивний результат (0,53% проміле), після чого працівники поліції склали адміністративний протокол та вилучили посвідчення водія. Працівник поліції пропонує ОСОБА_1 дати пояснення на що той відмовляється.
Вказана подія зафіксована на безперервному відеозаписі а відео з нагрудної камери поліцейського, вказують тип зйомки, відстань зафіксованих об`єктів від поліцейського, перебіг фіксації, а тому даний відеозапис не викликає у суду сумнівів в його належності та допустимості в якості доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 .
Апеляційний суд вважає, що твердження про те, що ОСОБА_1 не був водієм транспортного засобу не береться судом до уваги, оскільки в момент виявлення автомобіля ОСОБА_1 заперечує факт ДТП оскільки на його думку таке можливе за участі двох автомобілів, та не оспорює що був водієм а лише вказує, що поліцейські його не зупиняли та не мають права проводити огляд на стан сп`яніння.
Крім цього апеляційний судом відзначається, що у складених протоколах містяться підписи ОСОБА_1 , де він також зазначив про те, що згідний із протоколами.
Крім того, на відеозаписі з камер спостереження працівників поліції зафіксовані обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення, а тому доводи захисника про те, що відеозапис є небезперервним, як на підставу скасування постанови суду першої інстанції, є необгрунтованими. Тобто вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, відтак суд критично ставиться до тверджень апелянта про те, що технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, є неналежним доказом.
Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють клопотання про закриття провадження у справі, які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 безпідставними і такими, що не впливають на законність прийнятого по суті рішення, та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Твердження апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки склад вчинених адміністративних правопорушень знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.
Обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався вимог ст. 33, ст. 36 КУпАП, урахував дані про особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, та в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
постановив:

апеляційну скаргу адвоката Кекіша Петра Петровича – залишити без задоволення.
Постанову Сокальського районного суду Львівської області від 26 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА-МИКИЧ