УХВАЛА

22 квітня 2026 року 
м. Київ

справа № 380/11787/21
адміністративне провадження № К/990/15246/26 
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Загороднюка А.Г.,
суддів: Радишевської О.Р.,  Єресько Л.О., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення заробітної плати,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, в якому просив стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області кошти в сумі 397 гривень заробітної плати (грошового забезпечення) за листопад, грудень 2006 року.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2023 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення заробітної плати про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій відмовлено.
До Восьмого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про виправлення описки у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2023 року у справі № 380/11787/21.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду 01 квітня 2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2023 року у справі № 380/11787/21 відмовлено.
03 квітня 2026 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» позивач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду 01 квітня 2026 року у цій справі.
Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції позивач просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду 01 квітня 2026 року, а справу направити до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
У зв`язку із перебуванням судді Загороднюка А.Г. з 13 квітня 2026 року по 20 квітня 2026 року (Наказ від 25 березня 2026 року №758/0/6-26) у відпустці, питання щодо відкриття провадження у справі вирішується після усунення всіх обставин, які перешкоджали вирішенню цього питання.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов таких висновків.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення.
Відповідно до частини першої статті 253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Положення вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки.
Виходячи з системного аналізу приписів КАС України, описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Опискою необхідно вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.
Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать: написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення, оскільки будь-яка описка має істотне значення і може ускладнити виконання рішення.
В обґрунтування заяви про виправлення описки позивачем зазначено, що встановлені у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2023 року по справі № 380/11787/21 обставини суперечать обставинам встановленими в постанові Вищого адміністративного суду України від 29 жовтня 2012 року у справі №К-44801/12.
Поставляючи оскаржувану ухвалу, судом апеляційної інстанції було зазначено, що позивач просив виправити описку, яка стосується виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 29 жовтня 2012 року у справі №К-44801/12 та виправлення описки в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2023 року по справі №380/11787/21, проте, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні указаної заяви, оскільки, заявлені позивачем виправлення не стосуються технічних помилок, описок чи арифметичних помилок у розумінні статті 253 КАС України, а фактично спрямовані на зміну змісту судового рішення, його мотивувальної частини та правових висновків суду щодо питань, які були предметом судового розгляду.
Суд апеляційної інстанції вказав апелянту, що задоволення заяви у такий спосіб, як просить позивач, потягне за собою зміну змісту постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2023 року у справі № 380/11787/21, тобто, зміну правових висновків суду та зауважив, що незгода із прийнятою судом апеляційної інстанції постановою, є підставою для її оскарження в касаційному порядку, визначеному статтею 328 КАС України, а не для виправлення описки.
Своєю чергою Верховний Суд зазначає, що доводи касаційної скарги зводяться до незгоди відповідача з рішенням суду апеляційної інстанції з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи. На переконання колегії суддів, заявник просить виправити не помилку, яка порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, а фактично змінити зміст постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2023 року, у зв`язку з чим подану касаційну скаргу в цій частині слід визнати необґрунтованою.
Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди зі змістом постановлених судами попередніх інстанцій рішень, однак, жодним чином не відображають суті порушених, на думку скаржника, норм матеріального або процесуального права останніми.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, зокрема, суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
У частині другій цієї статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Таким чином, оскаржуване судове рішення є вмотивованим і таким, що ґрунтується на законі, зокрема, положеннях статей 253 та 254 КАС України. Правильне застосування судом апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2026 року у цій справі.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення заробітної плати.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	А.Г. Загороднюк О.Р. Радишевська   Л.О. Єресько