ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/487/26 Справа № 243/10002/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гончарова А. О. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 березня 2026 року Кривий Ріг 
11.03.2026р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг при секретарі судового засідання Шевченко В.В., судового розпорядника Мінєєвої А.В., в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Полянчука В.Б. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.12.2025р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
за участю захисника (в режимі ВКЗ)   ОСОБА_2        
в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду оскаржено захисником Полянчуком В.Б., який в апеляційній скарзі:
- вважає,що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252 КУпАП щодо повноти та всебічності розгляду справи, розглянув її поверхово, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню;
- вважає, що працівники поліції спровокували ОСОБА_1 на відмову від огляду на стан сп`яніння, повідомивши, що не будуть викликати на місце події ВСП, та матеріали справи складуть, як щодо цивільної особи, що підтверджується відсутністю частини відеозапису;
- зазначає, що наголошення працівником поліції ОСОБА_1 права відмовитись від огляду на стан алкогольного сп`яніння створило у нього хибне враження законності та правомірності своєї поведінки;
- вказує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, та його огляд на стан сп`яніння повинен був проводитись уповноваженою особою ВСП або командиром військової частини, тому проведений огляд на стан сп`яніння працівниками поліції є недійсним;
- зазначає, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, ат в день події виконувууав обов`язки військової служби, оскільки отримав наказ від командування, тому перебував у стані крайньої необхідності;
- вважає, що суд першої інстанції не врахував необхідність ОСОБА_1 користуватись спеціальним правом керування транспортним засобом та не призначив покарання за ч.1  ст. 130 КУпАП із застосуванням ст. 69 КК України, а саме без позбавленя права керування транспортним засобом;
- зазначає, що ОСОБА_1 не було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, та відеозаписом вказана обставина не підтверджена, що призвело до порушення права ОСОБА_1 на правничу допомогу;
- зазначає, що відеозапис є неповним та не фіксує всього часу спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , що є порушенням вимог інструкції № 1026 затвердженої наказом МВС від 18.12.2018р.;
- вказує, що ОСОБА_1 не був ознайомлений із направленням на огляд на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я, що є порушенням «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», не отримував його копії;
- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду  ОСОБА_1 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, його інтереси в суді апеляційної інстанції представляє захисник Полянчук В.Б.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доводи захисника Полянчука В.Б., який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 18.10.2025р. о 23:30год. по вул. Г.Данилевського,130, в м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, керував транспортним засобом Jeep Grand Cherokee номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Алкотестер Drager 6820 та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції поклав:
- відомості наведені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА № 093957 від 18.10.2025р., який складений уповноваженою особою та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП відповідно до якого, 18.10.2025р. о 23:30год. по вул. Г.Данилевського,130, в м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Jeep Grand Cherokee н/з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Алкотестер Drager 6820 та у медичному закладі водій відмовився. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 йому були роз`яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, положення статті 63 Конституції України, про що свідчить його підпис;
- направлення на огляд ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 18.10.2025 о 23-40 год. до КЛПУ «Медичний центр профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, в якому мається відмітка про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду; 
- рапорт працівника поліції відповідно до якого 18.10.2025р. о 23:30год. по вул. Г.Данилевського,130, в м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області на підставі ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» було зупинено транспортний засіб Jeep Grand Cherokee н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 ,, під час спілкування з яким були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, який на пропозицію проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавстві порядку відмовився. На ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1ст.130КУпАП , від керування відсторонено;
- відеофайли з Bodycam Motorola VB 400 Solutions № 472843 на оптичному диску: export-u1y9h.mp4, долученого до протоколу, з яких вбачається, що 18.10.2025 о 23-32 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Jeep Grand Cherokee, був зупинений працівниками поліції (23:32:30- 23:32:50, 23:41:34), під час спілкування та перевірки працівниками поліції багажного відділення автомобіля, підтвердив факт вживання алкогольних напоїв - 0,5 пива (23:34:45), зазначив, що їде у напрямку «далеко» (23:35:00). Після того, як працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння (23:41:48), після озвучення таких: запах алкоголю з порожнини рота, ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Алкотестер Drager (23:41:54), на що ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд (23:41:54), при цьому зауваживши, що поспішає, на пропозицію пройти огляд у наркології, також відмовився (23:42:00). Після повідомлення працівником поліції, що за таке правопорушення передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та положення ст. 63 Конституції України (23:42:11-23:42:45), складено протокол за ст. 130 КУпАП, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень (00:08:35-00:11:00).
Суд першої інстанції дослідивши відеозапис, вважав його таким, що відповідає вимогам п. 1 ст.40 ЗУ «Про національну поліцію», ч. 2 ст. 266 КУпАП, та відповідно до ст. 251 КУпАП, вказаний доказ є належним джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.  
Судом першої інстанції також було досліджено заперечення сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, неналежного проведення огляду на стан сп`яніння в порядку ст. 266 КУпАП, нескладення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та незастосування вимог ст. 69 Кк України під час накладення стягнення, та вони були визнані судом першої інстанції безпідставними та не встановлено підстав для їх задоволення.

Суд першої інстанції після аналізу встановлених фактичних обставин та оцінки наведених доказів в їх сукупності, дійшов висновку про наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та доведеності його винуватості.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях  ОСОБА_1 утворила його відмова від огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України. Вказана обставина достатньо та повно зафіксована на відеозапису та не викликає сумніву своєї достовірності, факт керування транспортним засобом  ОСОБА_1 беззаперечно підтверджений сукупністю доказів, які містять матеріали справи, та не викликає сумніву у суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252 КУпАП щодо повноти та всебічності розгляду справи, розглянув її поверхово, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, є безпідставними та не підлягають задоволенню. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що працівники поліції спровокували ОСОБА_1 на відмові від огляду на стан сп`яніння, повідомивши, що не будуть викликати на місце події ВСП, та матеріали справи складуть, як щодо цивільної особи, що підтверджується відсутністю частини відеозапису, не приймаються до уваги, оскільки є припущенням сторони захисту.

Доводи апеляційної скарги захисника, що наголошення працівником поліції ОСОБА_1 права відмовитись від огляду на стан алкогольного сп`яніння, створило у нього хибне враження законності та правомірності своєї поведінки є також неслушними, оскільки заборона керування транспортним засобом водієм після вживання пива, тобто алкогольного напою, є очевидною забороною для професійного водія, яка не підлягає доказуванню.
При цьому водій, який у встановленому законом порядку отримав посвідчення водія, тобто у встановленому законом порядку пройшов відповідне навчання на знання ПДР, беззаперечно обізнаний про вимоги ПРД, та зокрема про вимоги п. 2.5 ПДР щодо обов`язку проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння на законну вимогу працівника поліції. 

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, та його огляд на стан сп`яніння повинен був проводитись уповноваженою особою ВСП або командиром військової частини, тому проведений огляд на стан сп`яніння працівниками поліції є недійсним, є також неслушними з урахуванням наступного.
Стаття 266 КУпАП регламентує огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Стаття 266-1 регламентує огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Таким чином вказані статті КУпАП розмежовують порядок огляду осіб на стан сп`яніння за суб`єктом правопорушення та об`єктивною стороною.
У порядку ст. 266 КУпАП на стан сп`яніння оглядаються водії транспортних засобів при керуванні ними транспортними засобами з ознаками сп`яніння.
У порядку ст. 266-1 КУпАП оглядаються, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовцями ЗСУ.
Військовослужбовці, при виконанні своїх службових обов`язків, крім іншого, є суб`єктами адміністративного правопорушення за ст. 172-20 КУпАП у разі виявлення у них ознак чи стану сп`яніння, та у вказаному випадку слід розмежовувати поняття суб`єкта правопорушення, а саме першочергово - особа, яка керує транспортним засобом спочатку визначається як водій (загальний суб`єкт), а при умові виконання ним ще й службових обов`язків, пов`язаних із проходженням служби в ЗСУ (керуючи транспортним засобом) – як військовослужбовець (спеціальний суб`єкт).
У другому випадку, на думку суду апеляційної інстанції, є доцільним вирішення питання про притягнення військовослужбовця до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 КУпАП, та саме у цьому випадку, при огляді військовослужбовця на стан сп`яніння діють норми ст. 266-1 КУпАП.
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що за наявності існування ознак двох складів адміністративних правопорушень, як за ст. 130 КУпАП, так і за ст. 172-20 КУпАП, такі дії слід фіксувати при спільних діях працівників поліції та служби ВСП для складення протоколів про адміністративні правопорушення за відповідними статтями, оскільки правові наслідки вказаних адміністративних правопорушень є відмінними, зокрема основне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП тягне за собою позбавлення спеціального права, а саме позбавлення права керування транспортним засобом за грубе порушення ПДР саме водієм транспортного засобу, як загальним суб`єктом адміністративного правопорушення. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, та в день події виконував обов`язки військової служби, оскільки отримав наказ від командування, тому перебував у стані крайньої необхідності, не приймаються до уваги, оскільки не підтверджені належними доказами. 

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не врахував необхідність ОСОБА_1 користуватись спеціальним правом керування транспортним засобом та не призначив покарання за ч.1 ст. 130 КУпАП із застосуванням ст. 69 КК України, а саме без позбавлення права керування транспортним засобом, є також неслушними, оскільки вимоги КУпАП у даному випадку не передбачають можливості незастосування одного з основних видів стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яким є обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом у разі визнання особи винуватою у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 не було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, та відеозаписом вказана обставина не підтверджена, що призвело до порушення права ОСОБА_1 на правничу допомогу, є також неспроможними та спростовуються відеозаписом. 
Доводи апеляційної скарги захисника, що відеозапис є неповним та не фіксує всього часу спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , що є порушенням вимог інструкції № 1026 затвердженої наказом МВС від 18.12.2018р. також не приймаються до уваги, оскільки вимоги КУпАП, зокрема ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає обов`язкове застосування відеозапису під час огляду особи на стан сп`яніння у разі, коли відсутня можливість залучення свідків.
Тобто наявність в матеріалах справи відеозапису, та безпосередньо із фіксацією всього спілкування працівників поліції із водієм, не слід вважати обов`язковим доказом, проте наявність такого відеозапису в матеріалах справи, його обсягу та його дослідження судом, не суперечить вимогам ст. 251 КУпАП. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 не був ознайомлений із направленням на огляд на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я, що є порушенням «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», не отримував його копії, також не є слушними, оскільки відповідно до вказаної інструкції форма направлення такого обов`язку не містить. 

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Полянчука Владислава Богдановича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.12.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення. 

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.12.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя