Справа № 944/5106/25
Провадження №2/944/828/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
24.03.2026 року	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Білецької М.О.
за участю секретаря судового засідання Хархаліс Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Яворові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін
Представник ТОВ «Фінпром Маркет» Ткаченко Ю.О. через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №8636684 від 15.04.2025 в розмірі 20185,00 грн, судового збору в розмірі 2422, 40 грн, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500, 00 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 15.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №8636684 умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 5000,00 грн строком на 360 днів з 15.04.2025 по 09.06.2026 із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 646155, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу у порядку визначеному ст.12 Закону України «Про електрону комерцію». Позивач виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «Фінекспрес», яка діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Враховуючи умови кредитного договору №8636684 від 15.04.2025, заборгованість відповідача за кредитним договором складає 20185,00 грн., зокрема: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 4322,50 грн. сума заборгованості за відсотками, 862,50 грн. сума заборгованості за комісією, 10000,00 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою.
26.06.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за кредитним договором №9636684 від 15.04.2025.
Відповідно до п.2.1.3. зазначеного вище договору факторингу встановлено, що перехід від клієнта до фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі реєстру заборгованостей, після чого позивач/фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідних прав вимог. Підписані сторонами акти прийому-передачі ресстру заборгованостей підтверджують факт переходу від клієнта до позивача/фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього договору. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за договором позики та заборгованості за процентами не виконав ні перед позикодавцем первісним кредитором, ані перед позивачем фактором ТОВ «Фінпром Маркет», що набуло право вимоги за кредитним договором №8636684 на підставі договору факторингу.
Відповідно до реєстру прав вимог від 22/08/25-01 від 22.08.2025 до договору факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20185,00 грн
З урахуванням наведеного, просить позов задовольнити.
Заяви, клопотання учасників справи
В судове засідання представник позивача не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача згідний на заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду за місцем реєстрації, в судове засідання повторно не з`явилася, поштові повідомлення повернулись з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а також за допомогою розміщення оголошення на офіційному сайті суду, в судове засідання повторно не з`явилася.
Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 КПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідач ОСОБА_1 причини неявки в судові засідання не повідомила, відзиву на позов не подала.
Процесуальні дії в справі
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 10.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 27.11.2025.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 27.11.2025, у зв`язку із неявкою відповідача, розгляд справи відкладено.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 11.02.2026, у зв`язку із неявкою відповідача, розгляд справи відкладено.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 11.02.2026 клопотання представника позивача задоволено, витребувано у АТ «ПУМБ» письмові докази, які становлять банківську таємницю.
Оскільки відповідач, будучи належно повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки до суду і поважність цих причин суду не повідомила, відзиву на позов не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вирішив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 19.03.2026, є дата складення повного судового рішення 24.03.2026.
Встановленні судом фактичні обставини справи
15.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №8636684 (на умовах повернення позики в кінці строку кредиту), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. строком позики на 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,95 % в день (базова процентна ставка/фіксована).
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 646155, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу у порядку визначеному ст.12 ЗУ «Про електрону комерцію», що підтверджується довідкою про ідентифікацію, наданою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».
Первісний кредитор свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу кошти в розмірі 5000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією, а також підтверджується випискою по рахунку за період з 15.04.2025 по 18.04.2025, наданою на виконання ухвали суду АТ «ПУМБ».
26.06.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №26/06/25 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі до відповідача за кредитним договором №8636684 від 15.04.2025.
Факт передачі вимоги від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Фінпром Маркет» підтверджується актом прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторину та реєстром прав вимог від 22.08.2025.
Відповідно до розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Фінпром Маркет», відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінпром Маркет»» за кредитним договором №8636684 від 15.04.2025 в загальному розмірі 20185,00 грн.
Мотиви та оцінка суду
Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
В силу положень частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема із договорів.
Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з приписами статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля його сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, у якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до норм статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначає Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується у порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Цією статтею зазначеного Закону установлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ (частина сьома, дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частинами 1 та 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ст.ст.526, 530, 610 ЦК України та ч.1 ст.612 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Судом встановлено, що 15.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 за допомогою ІТС товариства було укладено кредитний договір №8636684, який підписано позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити позичальник у межах строку кредитування за користування кредитними коштами (ст.1048 ЦК України).
Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором №8636684 від 15.04.2025, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 5000,00 грн.
Натомість, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість.
З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту. Первісний кредитор належним чином виконав свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримала кредитні кошти, але належним чином не виконала свої обов`язки за договором.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 належним чином свої обов`язки за кредитними договорами не виконувала, у встановлені строки заборгованість позивачу не повернула, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000,00 грн та заборгованості за процентами в розмірі 4322,50 грн підлягають до задоволення.
Суд не погоджується з законністю нарахування та стягнення комісії за кредитним договором №8636684 від 15.04.2025 в розмірі 862,50 грн., оскільки нарахування вказаної комісійної винагороди є платою за послуги, що супроводжують кредит, а саме - за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок споживача, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, що за своєю природою є дискримінаційним, суперечить моральним засадам суспільства, а тому є незаконним в силу вимог ч.5 ст.11, ч.1, 2, 5, 7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Наведений висновок суду узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі №730/1100/15-ц, від 27 листопада 2019 року по справі №522/18855/16, від 19 лютого 2020 року по справі №756/8840/17-ц, які з огляду на вимоги ч.4 ст.263 ЦПК України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.
Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача пеню/неустойки за кредитним договором №8636684 від 15.04.2025 в розмірі 10000,00 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Враховуючи наведене, стягнення пені/неустойки за кредитним договором №8636684 від 15.04.2025 в розмірі 10000,00 грн в період дії воєнного стану, не відповідає вимогам Закону, оскільки підлягає списанню кредитодавцем, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Судові витрати
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено в розмірі 3028 грн. Враховуючи, що позов задоволено частково, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1118,79 грн.
Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 4500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з приписами ч.1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.
Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано такі докази (копії):
1) ордер серії АХ №1287257 від 03.09.2025 на надання правничої допомоги адвокатом Ткаченко Ю.О. в інтересах ТОВ «Фінпром Маркет»;
2) свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099;
3) договір про надання правничої допомоги від 25.08.2025 №25-08/25/ФП, укладений між Адвокатом ОСОБА_3 та ТОВ «Фінпром Маркет», предметом якого є здійснення адвокатом комплексу заходів, спрямованих на стягнення належних до сплати Клієнту заборгованостей боржників за договорами позики, право вимоги за яким належить клієнту у судовому порядку, а також у здійснення захисту прав та інтересів клієнта, пов`язаних із стягненням заборгованості з боржників у справах, що виникають внаслідок заходів, вжитих як клієнтом та і адвокатом, про стягнення заборгованості в судовому порядку;
4) витяг з акту №1-ФП прийняття-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правової допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025, відповідно до якої загальна вартість наданих послуг становить 4500 грн.
5) платіжну інструкцію кредитного переказу коштів №579938899.1 від 05.09.2025.
Враховуючи наведені обставини, складність справи, час, витрачений адвокатом на підготовку позовної заяви та процесуальних документів в межах розгляду справи, обсяг наданих адвокатом послуг, ціну позову, суд вважає, що з відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
Керуючись ст.ст. 10-13, 19, 81, 95, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором кредиту №8636684 від 15.04.2025 в розмірі 9322 (дев`ять тисяч триста двадцять дві) грн. 50 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судовий збір у розмірі 1118 (одна тисяча сто вісімнадцять) грн 79 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 24.03.2026.

Повне найменування сторін:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», код ЄДРПОУ 43311346, адреса: м. Ірпінь, вул.Стельмаха Михайла, 9А/204, офіс 204;

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя         М.О. Білецька