Справа № 599/327/26  
3/599/98/2026 

П О С Т А Н О В А
Іменем України

20 квітня 2026 року 
Суддя Зборівського районного суду Тернопільської області
Іваницький О.Р.
розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 м.Зборів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,- 
за ст.130 ч.1, 124, 122-2 ч.1, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 23 лютого 2026 року близько 01 год. 22 хв. в селищі Залізці вул. Шевченка Тернопільського району, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу поданого за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів та гучномовця, чим порушив п.2.4 ПДР України. Продовжуючи рух, ОСОБА_1 збільшив швидкість, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з бетонною огорожею господарства ОСОБА_2 , що за адресою: селище Залізці вул..Б.Хмельницького,26, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Також була пошкоджена огорожа господарства. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.12.1 ПДР України. При перевірці документів ОСОБА_1 намагався залишити місце події, чинив непокору законним вимогам працівників поліції, шарпав за форменний одяг у результаті чого відносно нього було застосована фізична сила та спеціальний засіб кайданки.
Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення передбачені ст.ст. 122-2 ч.1, 124, 185 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з?явився. Захисник, адвокат Строцень Т.О. подав пояснення згідно якого не заперечує вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень передбачених ст.ст. 122-2 ч.1, 124, 185 КУпАП. Зазначає, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем у період дії комендантської години, усвідомлюючи підвищену відповідальність та специфіку правового режиму, розгубився та злякався можливих наслідків зупинки в зазначений час. Про такі дії шкодує та щиро розкаюється.
Що стосується відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння то належним чином така відмова не зафіксована. Зокрема під час фіксації обставин, які працівники поліції трактують як відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп`яніння, об`єктив камери не був спрямований на особу, він у відеозаписі відсутній. За таких обставин твердження про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є необґрунтованим та не підтверджений належними та допустимими доказами.
Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень доведена, зокрема за:
ч.1 ст.122-2 КУпАП - протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №598651 від 23 лютого 2025 року відеозаписом події, рапортом працівника поліції;
ст.124 КУпАП - протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №598649 від 23 лютого 2025 року, схемою місця ДТП з додатками, письмовим поясненням власника господарства ОСОБА_2 ;
ст. 185 КУпАП - протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №618356 від 23 лютого 2025 року відеозаписом події, рапортом працівника поліції.
За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-2 ч.1, 124, 185 КУпАП, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності за даними статтями.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. В даному випадку згідно ст.185 КУпАП штраф у розмірі 850 грн.
Що стосується притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, то суд виходить з наступних обставин.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ч. 5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Як один з доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є відеозапис з нагрудних камер працівників поліції.
Згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.
Однак, із переглянутих судом відеоматеріалів, встановлено, що даний відеоматеріал є непослідовний, фрагментарний.
З огляду на наявні істотні порушення при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та складанні за його результатами протоколу про адміністративне правопорушення, суд визнає вказаний протокол та додані до нього матеріали недопустимими доказами, як такі, що отримані з істотним порушенням вимог КУпАП.
Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні.
Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.
Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 36, 124, 122-2 ч.1, ст. 185 КУпАП, 283-285 КУпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винуватим за ст.ст. 124, 122-2 ч.1, ст. 185Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення із застосування ст..36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 665,60  грн.
Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106,
ЄДРПОУ-37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)
Рахунок отримувача : UA908999980313111256000026001
Код класифікації доходів бюджету 22030106
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 321 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання – протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Суддя Зборівського
районного суду   О.Р.Іваницький