Справа № 358/1386/21  Провадження № 2-а/358/1/26   	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Богуслав 

Богуславський районний суд Київської області в складі : 
головуючого судді Тітова М.Б. 
за участю: 
секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі, - 

В С Т А Н О В И В: 

09 грудня 2021 року до Богуславського районного суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Обухівського районного управління поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАБ № 282350 від 23.04.2021.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу, вищевказані матеріали заяви передані для розгляду судді Кіхтенку С.О.
Згідно розпорядження керівника апарату Богуславського районного суду Київської області № 123 від 25.06.2024 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи», відповідно до пункту 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, Засад використання автоматизованої системи документообігу Богуславського районного суду Київської області та рішення зборів суддів Богуславського районного суду Київської області від 19.06.2024 № 9, у зв`язку із припиненням трудових відносин судді ОСОБА_2 (звільнення судді Богуславського районного суду Київської області Кіхтенка Сергія Олександровича на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України), здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2024, автоматизованою системою документообігу дану справу розподілено судді Тітову М.Б.
Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області від 30 жовтня 2024 року прийнято до свого провадження справу позовом ОСОБА_1 до Обухівського районного управління поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі, відкрите провадження та призначено судовий розгляд справи.
14.01.2025 року позивачем подано до суду уточнену позовну заяву, в якій належним відповідачем визначено Головне управління Національної поліції у Київській області.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме без всебічного та об`єктивного з`ясування поліцейським обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні.
Зокрема, позивач зазначає, що 23.04.2021 року близько 17 год. 00 хв. поліцейським СРПП ВП№2 Обухівського РУП сержантом поліції Дерієнком Андрієм Олександровичем було зупинено його під час керування моторолером та складено протокол за скоєне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП. В подальшому ця справа була закрита постановою Богуславського районного суду №358/449/21 від 06 серпня 2021 року.
30.11.2021 року він отримав виклик державного виконавця з приводу сплати штрафу накладеного на нього поліцейським СРПП ВП№2 Обухівського РУП сержантом поліції Дерієнком Андрієм Олександровичем постановою від 23.04.2021 року серії БАБ №282350. 
З вказаної постанови вбачається, що поліцейським до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.
Вказану постанову вважає незаконною з таких підстав:
При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач порушив вимоги ст.ст. 33, 278 - 280 КУпАП, а саме - не врахував характер вчиненого правопорушення, не провів підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення, не дотримався порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення і не з`ясував чи воно взагалі мало місце, не відібрав у нього пояснення, не з`ясував чи він оспорює його дії та чи потребую правової допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Тому він вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.
Позивач в судове засідання не з`явився, але подав заяву про розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с. 20).
Представник відповідач Оверчук О.М. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що згідно постанови серії БАБ № 282350 від 23 квітня 2021 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Згідно вказаної постанови вбачається, що 23 квітня 2021 року о 17 годині 30 хвилин на вул. Франка в м. Богуслав Київської області позивач керував мопедом HONDA DIO, без реєстраційного номерного знаку, не маючи посвідчення водія.
Згідно п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб.
Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, з послідуючими змінами та доповненнями, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
У той же час відповідно до п. 2.4 ПДР України - на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Таким чином, з метою перевірки на вимогу працівників поліції водії зобов`язані надати, зокрема, посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.
Отже, право працівників поліції вимагати надання для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондує обов`язків водіїв надати зазначені документи, який повинен бути наявний при них безпосередньо.
Невиконання або неналежне виконання обов`язку пред`явити для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб за умови керування транспортним засобом утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити виходячи з наступних підстав.
Із копії постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 282350 від 23 квітня 2021 року, вбачається, що дана постанова була винесена поліцейським СРПП ВП 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області Дерієнком А.О. щодо ОСОБА_1 по ст. 126 ч. 2 КУпАП за порушення останнім п. 2.1а Правил дорожнього руху України.
Посадовою особою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень. 
В постанові у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 282350 від 23.04.2021 посадовою особою зазначено, що 23 квітня 2021 року о 17 годині 30 хвилин на вул. Франка в м. Богуслав Київської області ОСОБА_1 керував мопедом HONDA DIO, без реєстраційного номерного знаку, не маючи посвідчення водія керування даним транспортним засобом, чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.
Проте така постанова не відповідає вимогам закону з наступних підстав. 
Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.
Згідно з вимогами ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує проти вчинення ним вказаного правопорушення, відповідач у своєму відзиві заперечує щодо вимог позивача.
Так, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно роз`яснень викладених в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно частини другої статті 126 КУпАП, адміністративна відповідальність за вчинення вказаного правопорушення настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Натомість, в мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 282350 від 23.04.2021 відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення посадової особи про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, в тому числі відсутні письмові пояснення водія транспортного засобу, показання свідків про обставини вчинення правопорушення.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 , під час виявлення правопорушення поліцейським не було здійснено відеозапис.
Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а прийшов до висновку, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.
Частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення.
У відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. 
За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП є недоведеним, а тому суд дійшов до висновку про задоволення позову, скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . 
З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 5, 73-76, 134, 139, 243, 244, 245, 246, 286 КАС України, суд – 

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити. 
Скасувати постанову поліцейського СРПП відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області сержанта поліції Дерієнка Андрія Олександровича у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 282350 від 23 квітня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень.
Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Головуючий: суддя 	М. Б. Тітов