Справа №: 672/1415/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2026 року Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Ніколової С.В.,
при секретарі судового засідання Хрупайло Т.В.,
розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Товариство обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4438415 від 03.03.2024 року в розмірі 21050 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 03.03.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 4438415 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі - Кредитний договір). Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного цифрового підпису відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». ОСОБА_1 підписала договор за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 11098. Згідно умов кредитного договору: сума кредиту складає 2000 грн.; строк кредиту 360 днів з 03.03.2024 року по 26.02.2025 року, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, стандартна процентна ставка становить 2,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору; знижена процентна ставка становить 1,38 % в день та застосовується на умовах визначених п. 1.4.2. договору. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконав, надав кредит в сумі 2000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . Відповідач не виконала умови договору, не здійснила оплату процентів згідно графіку платежів та не повернула тіло кредиту. 25.10.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ “Фінансова компанія “ФІНТРАСТ УКРАЇНА” укладено договір факторингу № 25/10/2024. Згідно із п. 1.1. договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 року клієнт відступив за плату факторові право грошової вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором № 4438415 від 03.03.2024 року в розмірі 14850 грн. 00 коп., з яких 2000 грн. – сума заборгованості за кредитом, 11850 грн. – сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 1000 грн. 00 коп. –- штрафні санкції. Відповідно до рішення єдиного учасника від 25.11.2024 року № 251124/1 ТОВ “Фінансова компанія “ФІНТРАСТ УКРАЇНА” перейменовано на ТОВ “Фінансова компанія “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ”. На момент укладання договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року строк договору № 4438415 від 03.03.2024 року про надання споживчого кредиту від 03.03.2024 року не закінчився, позивач нарахував проценти за користування кредитними коштами за 124 календарних дні з 26.10.2024 року по 26.02.2025 року за стандартною процентною ставкою 2,5 % щоденно в сумі 6200 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 21050 грн. 00 коп., з яких 2000 грн. – сума кредиту, 11850 грн. –сума процентів за користування кредитом, 6200 грн. 00 коп. –сума процентів, що нараховані позивачем за 124 календарних днів, а також судові витрати, які складаються із суми сплаченого ним судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп. 
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, в разі неявки в судове засідання відповідача просить ухвалити заочне рішення.
Відповідач надіслала відзив на позов, в якому просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі 2238 грн. 06 коп., з яких 2000 грн. – сума кредиту, 238 грн. 06 коп. – сума процентів за користування кредитом. В обгрунтування заперечення вказує, що заявлені до стягнення суми процентів неправильно розраховані, суперечать вимогамч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», згідно якої із 24 грудня 2023 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%. Зазначає, що договір №4438415 від 03.03.2024 року укладено після 24 грудня 2023 року, тому умови укладеного Договору, які визначають денну процентну ставку в розмірі 1,38% та 2,5%, тобто з перевищенням передбаченої Законом України «Про споживче кредитування» максимальної ставки в день, є нікчемними. Вважає, що згідно положень ч. 1 ст. 1048 , частин 1, 3 ст. 1054 ЦК України, проценти повинні бути нараховані судом на рівні облікової ставки Національного Банку України за відповідний період, оскільки неможливо застосувати норму Закону України «Про споживче кредитування», якою встановлюється максимально допустима процентна ставка в силу нікчемності пунктів договору щодо нарахування процентів. Зазначає, що безпідставно нараховані та пред`явлені до стягнення штрафні санкції в розмірі 1000 грн., оскільки таке нарахування суперечить п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Заперечує щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн., обгрунтовуючи неспівмірність зазначеної суми критеріям, наведеним в підпунктах 1– 4 ч. 4 ст. 137 ЦПК України, просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 3000 грн. 
Позивач надіслав відповідь на відзив, в якому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, розгляд справи провести без його участі. Вказує, що умови Договору № 4438415 від 03.03.2024 року, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було погоджено, зокрема, розмір стандартної процентної ставки- 2,5 % в день, зниженої процентної ставки - 1,38 % в день. Договір укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, зазначає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волівідповідача. Між сторонами за допомогою Інформаційно телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний Договір № 4438415 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, вказує, що сумнівів щодо погодження ОСОБА_1 умов договору не виникає. Відповідно до умов договору було успішно перераховано грошові кошти у сумі 2000 грн. на платіжну карту НОМЕР_1 , що вказана відповідачем. Вказує, що розмір заборгованості за Договором розрахований у відповідності до розрахунку заборгованості від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відповідно до умов договору. Вважає такий розрахунок належним та допустимим доказом заборгованості. Відповідно до п. 4.1. Договору, сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. Договору. Відповідач порушила умови договору, не здійснила оплату процентів згідно графіку платежу та не повернула тіло кредиту. Зазначає, що відповідно до умов Договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року, фактор набув право вимоги за договором № 4438415, за яким відповідно п. 1.3 договору строк кредиту становив 360 днів з 03.03.2024 року по 26.02.2025 року. Тому нарахування процентів за період з 26.10.2024 року по 26.02.2025 року (124 календарних днів) за стандартною процентною ставкою у сумі 6200 грн. вважає правомірним. Посилаючись на висновок Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі №910/1238/17, вказує, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, тобто виключається одночасне застосування ст. 1048 та ст. 625 ЦК України. Нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Вважає вимогу Позивача про стягнення штрафних санкцій в сумі 1000 грн. законною та обґрунтованою, такою, що відповідає пункту 6 Розділу IV “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України «Про споживче кредитування». Зазначає, що ні кредитний договір, ні будь-яке його положення чи пункт, включаючи ціну договору, не визнано недійсними, не справедливими чи не добросовісним. 
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 03.03.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений договір № 4438415 про надання споживчого кредиту (а.с. 37-47).
Згідно з п. 1.1. договору укладення цього договору здійснюється за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний застосунок. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України “Про електронну комерцію”, в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, що вказаний при вході та/або шляхом пеевірк правильності введення пароля входу до особистого кабінету.
Згідно з умовами договору сума кредиту складає 2000 грн.; строк кредиту 360 днів; стандартна процентна ставка становить 2,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору; знижена процентна ставка становить 1,38 % в день та застосовується на умовах визначених п. 1.4.2. договору (пункти 2.1.1, 1.3., 1.4.1., 1.4.2. Договору).
Згідно п. 2.1. договору кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 .
Згідно з додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту № 4438415 від 03.03.2024 року проценти за користування кредитом становлять 17325 грн., загальна вартість кредиту - 19325 грн. В додатку зазначено, якщо споживачем не будуть виконанні умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів, зазначені в графіку платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, у зв`язку з чим перший платіж складе 1500 грн., а загальна сума платежів буде мати наступні значення: сума платежу за розрахунковий період складе 20000 грн. 00 коп., усього процентів за користування кредитом складуть 18000 грн. 00 коп., реальна річна процентна ставка складе 99923,40% річних, загальна вартість кредиту складе 20000 грн. 00 коп. (а.с. 47- зворот).
Відповідно до паспорта споживчого кредиту споживач підтвердила, що отримала інформацію про умовами кредитування та орієнтовну вартість кредиту, виходячи з обраних нею умов кредитування. В паспорті зазначено: - сума кредиту становить 2000 грн., строк кредитування 360; - стандартна процентна ставка відсотків річних 912,50 % річних (2,5% в день); - знижена процентна ставка відсотків річних 501,88 % річних (1,38 % в день) застосовується з дати видачі кредиту до 31.03 2024 року, якщо споживачем виконанні умови для отримання знижки, зокрема, до вказаного строку включно або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного графіком платежів, або здійснить часткове дострокове погашення кредиту; - загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою 18000 грн. 00 коп.; - орієнтовна вартість кредиту за стандартною ставкою 40820 грн. 00 коп.; - орієнтовна вартість кредиту за зниженою ставкою 20000 грн. 00 коп.; - реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою 110820,02 % річних; - реальна річна процентна ставка за зниженою ставкою 40655,79 % річних (а.с. 16-17). 
Договір про надання споживчого кредиту № 4438415 від 03.03.2024 року, додаток №1 до договору, паспорт споживчого кредиту, інформаційне повідомлення підписано ОСОБА_1 електронним цифровим підписом одноразовими ідентифікаторами 15151 та 11098 03.03.2024 року (а.с. 16-17, 37-47, 48).
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та 03.03.2024 надало кредит в сумі 2000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на кредитну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 01.11.2024 року № 1594-0111 про проведені трансакції (а.с. 31).
Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 емітована карта № НОМЕР_2 , на яку 03.03.2024 року зараховані кошти в сумі 2000 грн. (а.с. 142).
Згідно розрахунку заборгованості станом на 26.05.2025 року заборгованність ОСОБА_1 перед ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за кредитним договором № 4438415 від 03.03.2024 року становила 14850 грн. 00 коп., з яких 2000 грн. – сума кредиту, 11850 грн. –сума процентів за користування кредитом, 1000 грн.- сума штрафних санкцій (а.с. 19-25).
Із розрахунку заборгованості вбачається, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» здійснило нарахування процентів в розмірі 11850 грн. за період з 03.03.2024 року по 01.04.2024 року за ставкою 1,38 % в сумі 27 грн. 50 коп щоденно, та з 02.04.2024 року по 25.10.2024 року за ставкою 2,5 % в сумі 50 грн. 00 коп щоденно. Крім того, було нараховано штрафні санкції в розмірі 1000 грн., з яких: 08.04.2024 року в сумі 375 грн., 08.05.2024 року в сумі 625 грн.
Відповідно до договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ “ФК “Фінтраст Україна” (фактор) клієнт відступив фактору право грошової вимоги до боржників (п. 1.1. договору). Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.
Згідно з п. 1.2. договору факторингу перехід права вимоги від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників.
Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників за Договором факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (клієнт) передав, а ТОВ “ФК “Фінтраст Україна” (фактор) прийняв реєстр боржників в кількості 6091, після чого з врахуванням п. 1.2. Договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає 113270252 грн. 85 коп. Реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру не має (а.с. 75).
Відповідно до платіжної інструкції ТОВ “ФК “Фінтраст Україна” здійснив переказ коштів в сумі 2857292 грн. 90 коп. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», призначення платежу оплата згідно Договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року (а.с. 49).
Відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ “ФК “Фінтраст Україна” набув право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4438415 від 03.03.2024 року в сумі 14850 грн. 00 коп., з яких 2000 грн. – сума кредиту, 11850 грн. –сума процентів за користування кредитом, 1000 грн. – сума штрафних санкцій (а.с. 29-30).
ТОВ “ФК “Фінтраст Україна” є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000495 від 21.01.2022 року (а.с. 63).
Відповідно до рішення єдиного учасника від 25.11.2024 року ТОВ “ФК “Фінтраст Україна” змінив назву на ТОВ “ФК “Фінтраст Капітал” (а.с. 57.)
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ “ФК “Фінтраст Капітал”, позивач, набувши згідно Договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року право вимоги до боржника за договором договором № 4438415 від 03.03.2024 року, здійснив нарахування процентів за користування грошовими коштами в межах строку дії договору №4438415 від 03.03.2024 року в сумі 6200 грн за 124 календарних днів за період з 26.10.2024 року по 26.02.2025 року з ставкою 2,5 % в день, що складає 50 грн. в день (а.с.26-27).
Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному Договором. Однак, відповідач не виконала свого обов`язку щодо повернення наданого їй Кредиту в строки, передбачені Кредитним договором.
Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів. Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).
Відповідно до ст. 599 ЦК України за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.
Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
За правилами ч. 1 ст. 1049 і ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023 року) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
При цьому, згідно п.17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулюють питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%, з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1%.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримала кредитні кошти 03.03.2024 року в розмірі 2000 грн. строком 360 днів, тобто по 25.02.2025 року, проте не виконала свого обов`язку із повернення наданого їй кредиту у строки, встановлені договором.
Враховуючи викладене, згідно з вимогами кредитного договору та Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» відповідачу підлягають нарахуванню відсотки за користування кредитом за період з 03.03.2024 року (дата отримання коштів на умовах договору) по 25.02.2025 року (закінчення строку дії договору, який укладено на 360 днів), що включає періоди із 03.03.2024 року по 25.10.2024 року; із 26.10.2024 року по 25.02.2025 року в розмірі 9228 грн., що складається з: 
-828 грн. - відсотків за період з 03.03.2024 року по 01.04.2024 року (30 днів), які нараховані за ставкою 1,38 % в день, яка визначена кредитним договором (2000 грн. х 1,38 % х 30 днів);
-1000 грн. – за період з 02.04.2024 року по 21.04.2024 року ( 20 днів), які нараховані за ставкою 2,5 % в день, яка визначена Законом України №3498-ІХ (20000 грн. х 2,5% х 20 днів);
-3600 грн. – за період з 22.04.2024 року по 19.08.2024 року ( 120 днів), які нараховані за ставкою 1,5 % в день, яка визначена Законом України №3498-ІХ (20000 грн. х 1,5% х 120 днів);
-3800 грн. – за період з 20.08.2024 року по 25.02.2025 року (190 днів), які нараховані за ставкою 1 % в день, яка визначена Законом України №3498-ІХ (20000 грн. х 1 % х 190 днів).
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 1000 грн. суд дійшов наступних висновків.
Відповідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 62 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, позивачу в стягненні штрафних санкцій в сумі 1000 грн. слід відмовити.
З урахуванням принципу диспозитивності, визначеного у ч.1 ст.13 ЦПК України, а також того, що відповідач ОСОБА_1 порушила умови договору № 4438415 від 03.03.2024 року, допустила прострочення з повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, і з відповідача на користь ТОВ “ФК “Фінтраст Капітал”, підлягає стягненню заборгованість в розмірі 11228 грн. 00 коп., з яких 2000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 9228 грн. – прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Викладені у відзиві доводи відповідача щодо порядку нарахування відсотків за користування кредитом не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються вище наведеним законодавством та матеріалами справи.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд, задовольняючи позовні вимоги частково в сумі 11228 грн. 00 коп., покладає судові витрати на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позовні вимоги були заявлені позивачем в сумі 21050 грн. 00 коп., а задоволені судом частково в сумі 11228 грн. 00 коп., що становить 53,34 %, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1292 грн. 10 коп. (2422 грн. 40 коп./ 100% х 53,34 %).
Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп., підтверджуються письмовими доказами, а саме: ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 2062665 (а.с 15); рахунком на оплату по замовленню № 13279-04/12-2025 від 04.11.2025 року за надання правової допомоги, що містить опис робіт, послуг, їх вартість (а.с. 20), актом № 13279 прийому-передачі виконаних робіт згідно договору № 10/12-2024 року про надання правової допомоги від 10.12.2024 року (а.с. 28); заявкою на виконання доручення до договору №10/12-2024 року про надання правової допомоги від 10.12.2024 року, що містити детальний перелік послуг та їх вартість (а.с. 33-34), свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10 (а.с. 59), договором № 10/12-2024 року про надання правової допомоги від 10.12.2024 року, що укладений позивачем із адвокатом Столітнім М.М. (а.с. 76-77). 
Враховуючи заперечення відповідача про завищений розмір витрат на професійну правничу допомогу, суд, враховуючи неспівмірність витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп. із складністю справи, приймаючи до уваги ціну позову, предмет доказування у справі, критерії справедливості, співмірності, дійшов висновку про можливість зменшення розміру таких витрат та вважає, що співрозмірними із складністю справи є витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. 00 коп. 
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру зодоволених позовних вимог в сумі 2133 грн. 60 коп. (4000 грн /100% х 53,34 %).
Керуючись ст.ст. 49, 76-80, 95, 141, 223, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 11, 526, 625, 1046, 1049, п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, суд

у х в а л и в:
Позов задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” заборгованість за кредитним договором № 4438415 від 03.03.2024 року в розмірі 11228 грн. 00 коп., з яких 2000 грн. – сума кредиту, 9228 грн. – сума процентів за користування кредитом, а також судовий збір в сумі 1292 грн. 10 коп., 2133 грн. 60 коп. витрат на правову допомогу.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Відомості про сторони: позивач: товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ”, місце знаходження: 03150, м. Київ вул. Загородня, 15, офіс 118/2, код ЄДРПОУ 44559822; відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Рішення складено 07 квітня 2026 року.

Суддя: