Справа № 159/341/26 	Головуючий у 1 інстанції: Чалий А. В. 	
Провадження № 22-ц/802/592/26  	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Киці С. І., 
суддів - Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,
розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за заявою Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області, заінтересовані особи: Голобський психоневрологічний інтернат, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання спадщини відумерлою за апеляційною скаргою заявника Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2026 року,

ВСТАНОВИВ:
Голобська селищна рада Ковельського району Волинської області 22.01.2026 через систему "Електронний суд" звернулась до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, заінтересовані особи: Голобський психоневрологічний інтернат, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.01.2026 позовну заяву залишено без руху через її невідповідність загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.ст. 175, 177 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 318 ЦПК України.
06.02.2026 до суду надійшла заява про усунення недоліків, проте, на думку суду першої інстанції, недоліки належним чином не були усунуті. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.02.2026 продовжено заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2026 року заяву Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області, заінтересовані особи: Голобський психоневрологічний інтернат, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання спадщини відумерлою, повернуто заявнику на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України. Роз`яснено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Не погоджуючись із постановленою ухвалою, заявник Голобська селищна рада Ковельського району Волинської області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, а також на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали. Вказує, що з оскаржуваної ухвали неможливо встановити, на яких саме підставах суд повертає заяву та які недоліки заяви нібито не усунуті. Частина 6 статті 187 ЦПК України надає право суду звернутись до органу реєстрації місця перебування або проживання особи для встановлення її адреси. Якщо отримана інформація не дозволяє встановити місце перебування особи, то ч. 10 ст. 187 ЦПК України передбачає можливість виклику такої особи через офіційний веб-портал судової влади. Заявник вказав, що надати інформацію про місце проживання чи перебування фізичних осіб  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 неможливо, оскільки відомості відсутні: невідомі їхні адреси, телефони, електронна пошта, РНОКПП та наявність чи відсутність у них електронного кабінету. Просить вказану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Відзив на апеляційну скаргу в цій справі не подавався.
Як визначено частиною 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Повертаючи заяву заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що всупереч пункту 2 частини 3 статті 175 ЦПК України, заявником в анкетних даних заінтересованих осіб, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не вказано: повну адресу місця їх проживання чи перебування, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Після залишення позовної заяви без руху та надання часу на усунення недоліків, такі недоліки заявником не були усунуті, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття провадження за даним позовом.
Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки вони зроблені з порушенням норм процесуального права.
За нормами статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Частинами 2 та 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Як встановлено з матеріалів справи, Голобська селищна рада Ковельського району Волинської області у заяві просила суд визнати спадщину відумерлою. Вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у власності померлого залишились кошти на рахунку в банку в сумі 3106,12 грн. Перед смертю померлий проживав в Голобському пихоневрологічному інтернаті. Спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкоємців за законом та заповітом, які прийняли б спадщину померлого немає. В заяві Голобська селищна рада Ковельського району Волинської області також просила витребувати від Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області копію спадкової справи та витяг із спадкового реєстру після смерті ОСОБА_4 ; в АТ КБ “Приватбанк” відомості про рахунки ОСОБА_4 та залишок коштів по них станом на 16.07.2023. Крім заінтересованих осіб  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зазначено заінтересовану особу - Голобський психоневрологічний інтернат, його місцезнаходження.
Ухвалою суду від 27 січня 2026 року заяву Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області залишено без руху, зокрема, з підстав недодержання заявником вимог ст. 175 ЦПК України, а саме - в анкетних даних заінтересованих осіб, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не вказано: повну адресу місця їх проживання чи перебування, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
На виконання вказаної ухвали заявником 06.02.2026 подано до суду заяву про усунення недоліків, в якій він вказує, що надати зазначену інформацію не має змоги через її відсутність і посилається на ст. 187 ЦПК України, яка передбачає можливість виклику осіб через веб-портал судової влади.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.
За ст. 334 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.
У заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття (ст. 335 ЦПК України).
Суд відмовляє в прийнятті заяви про визнання спадщини відумерлою, якщо заява подана до закінчення одного року з часу відкриття спадщини (ст. 336 ЦПК України).
Подана Голобською селищною радою Ковельського району Волинської області заява про визнання спадщини відумерло відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України.
За п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, – за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 6, 8, 10 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи (ч. 1 ст. 294 ЦПК України).
Як встановлено ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішити спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду.
Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення суду з прав людини «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).
Таким чином, визнаючи заяву у цій справі неподаною та повертаючи її заявнику з зазначених вище підстав, з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, є проявом надмірного формалізму.
Апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про необґрунтованість підстав повернення заяви заявнику, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до помилкового вирішення питання про повернення заяви заявнику. 
Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскільки суд, приймаючи рішення про визнання заяви неподаною та повертаючи її позивачеві, порушив норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду – скасуванню з направленням справи для вирішення питання про відкриття провадження та продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну заявника Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2026 року задовольнити.
Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2026 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 17 квітня 2026 року.
Головуючий 
Судді