КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2026 року м. Київ справа №320/8697/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Горобцової Я.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулось ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у місті Києві, в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 31.10.2024 № 12528224023, № 12528424023, № 12532024023, № 12532224023.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 справу відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Свої вимоги позивач мотивує безпідставністю оскаржуваних рішень з огляду на відсутність правових підстав для їх прийняття.
Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві, наголошує, що оскаржувані рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені у наданому суду відзиві.
Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі наказу № 5046-п Головного управління ДПС у м. Києві від 01 серпня 2024 року була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_1 .
За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві складено акт № 107097/Ж5/26-05-24-02-03/3056425414 від 25 вересня 2024 року, у висновках якого викладено встановлені порушення позивачем вимог:
- п. 179.1 ст. 179 розділу IV Податкового кодексу України з урахуванням вимог п.п. 49.18.4 п.49.18 ст. 49 Кодексу, не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік до ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДПС у м. Києві;
- вимог п.п. «а» п.17 6.1 п.17 6, п.44.1, п.44.3 ст.44 Кодексу, не надано до перевірки Книгу обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу;
- п.п. 168.2.1 п. 168.2, п.п.168.1.3 п.168.1 ст.168 Кодексу з урахуванням вимог п.п 164.2.9 п.164.2 ст.164, п.п.170.2.6 п.170.2 ст.170 Кодексу, занижено інвестиційний прибуток на суму 193 200,00 грн та не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб за 2019 рік в сумі 34 776,00 грн з отриманого доходу;
- п.п. 1.2, п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Кодексу, не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету військовий збір у сумі 2898,00 гривень.
На підставі таких висновків перевірки відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 31.10.2024 № 12528224023, № 12528424023, № 12532024023, №12532224023, якими визначено податкові зобов`язання відповідача.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.
Відповідно до пп. 170.2.1 п. 170.2 ст. 170 ПК України облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік, за результатами якого платник податку зобов`язаний подати річну податкову декларацію, в якій має відобразити загальний фінансовий результат (інвестиційний прибуток або інвестиційний збиток), отриманий протягом такого звітного року.
Для цілей цього пункту:
- термін «інвестиційний актив» означає пакет цінних паперів, деривативів чи корпоративні права, виражені в інших, ніж цінні папери, формах, випущені одним емітентом (абз.а) п.п.170.2.7 п.170.2 ст. 170 ПК України).
Згідно із пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170 ПК України інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу з урахуванням курсової різниці (за наявності), та його вартістю, що визначається із суми документально підтверджених витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).
Як вбачається з матеріалів справи, сума отриманого інвестиційного доходу ОСОБА_1 від продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Павутина.Нет» (ЄДРПОУ 35076618) за договором купівлі-продажу №23/07-1 частки у статутному капіталі ТОВ «Павутина.Нет» від 23.07.2019 склала 192 000,00 грн та від продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Павутина Телеком» (ЄДРПОУ 41064427) за договором купівлі-продажу №23/07-2 частки у статутному капіталі ТОВ «Павутина Телеком» від 23.07.2019 склала 1200,00 грн.
Відповідно договору купівлі-продажу №23/07-1 частки у статутному капіталі ТОВ «Павутина. Нет» від 23.07.2019, фізична особа ОСОБА_1 здійснив продаж частки (12%) статутного капіталу ТОВ «Павутина. Нет» номінальною вартістю 192 000,00 грн за ціною 192000,00 грн. ТОВ НВФ «Волз» (покупець).
Згідно платіжного доручення № 802 від 23.07.2019 фізична особа ОСОБА_1 отримав кошти від ТОВ НВФ «Волз» у сумі 192 000,00 грн, за частку у статутному капіталі ТОВ «Павутина. Нет».
Відповідно договору купівлі-продажу №23/07-2 частки у статутному капіталі ТОВ «Павутина Телеком» від 23.07.2019, фізична особа ОСОБА_1 здійснив продаж частки (12%) статутного капіталу ТОВ «Павутина Телеком» номінальною вартістю 1200,00 грн за ціною 1200,00 грн. ТОВ НВФ «Волз» (покупець).
Згідно платіжного доручення № 803 від 23.07.2019 фізична особа ОСОБА_1 отримав кошти від ТОВ НВФ «Волз» у сумі 1200,00 грн, за частку у статутному капіталі ТОВ «Павутина Телеком».
Судом встановлено отримання в 2019 році фізичною особою ОСОБА_1 інвестиційного доходу від продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Павутина.Нет» (ЄДРПОУ 35076618) та ТОВ «Павутина Телеком» в загальній сумі 193 200,00 гривень.
При цьому, на підтвердження понесених інвестиційних витрат ОСОБА_1 не надано первинних документів: договорів, протоколів зборів засновників підприємства, платіжних документів (прибуткових та видаткових квитанцій, платіжних доручень, меморіальних ордерів, тощо) по операціях з придбання інвестиційного активу - частки в статутному капіталі ТОВ «Павутина.Нет» (код ЄДРПОУ 35076618) та ТОВ «Павутина Телеком» (код ЄДРПОУ 41064427).
Відповідно до вимог п.« б» п.176.1 ст.176 ПК України платники податків зобов`язані отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого цим Кодексом, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку та формується податкова знижка платника податку.
Документи, що підтверджують фактично понесені інвестиційні витрати на попереднє придбання інвестиційного активу (частки статутного капіталу) ТОВ «Павутина.Нет» та ТОВ «Павутина Телеком» фізичною особою - платником податку ОСОБА_1 до перевірки не надано, що свідчить про відсутність понесених витрат на придбання таких активів.
Відповідно до п.44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Таким чином, інвестиційні витрати, пов`язані з придбанням частки в статутному капіталі ТОВ «Павутина.Нет» (код ЄДРПОУ 35076618) та ТОВ «Павутина Телеком» (код ЄДРПОУ 41064427) від продажу яких в 2019 році отримано інвестиційний дохід у загальній сумі 193 200,00 грн, у фізичної особи ОСОБА_1 , відсутні.
Позивач стверджує, що придбав частку за 192 000 грн., що підтверджується актом приймання-передачі коштів.
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платник податків зобов`язаний вести облік доходів і витрат на підставі первинних документів. Що підтверджують фактичне здійснення операцій.
Наданий позивачем акт приймання-передачі коштів сам по собі не є безумовним доказом реального руху грошовий коштів. Відсутні докази фактичного перерахування коштів у банківській системі, що не дає підстав стверджувати про реальне пояснення витрат.
Отже, витрати у сумі 192 000 грн. не можуть бути враховані при визначенні інвестиційного результату відповідно до пп. 172.2.2 п.172.2 ст.172 ПК України, який передбачає, що витрати мають бути документально підтверджені.
Відповідно до п.п.170.2.6 п.170.2 ст.170 ПК України до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року. Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.
Відповідно до п.п. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164 ПК України до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених 165.1.40 і 165.1.52 п. 165.1 ст. 165 ПК України.
Між тим, в порушення п.п. 168.2.1 п. 168.2, п.п.168.1.3 п.168.1 ст.168, п.п 164.2.9 п.164.2 ст.164, п.п.170.2.2, п.п.170.2.6 п.170.2 ст.170 ПК України ОСОБА_1 не задекларовано отриманий дохід у вигляді інвестиційного прибутку за 2019 рік на суму 193 200,00 грн, який підлягає відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи.
Відповідно вимог п. 179.1 ст. 179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну податкову декларацію про майновий стан і доходи.
Відповідно п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації платників податків подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.
ОСОБА_1 не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік до ДІЛ в Дарницькому районі ГУ ДПС у м. Києві.
В порушення вимог п. 179.1 ст. 179 та з урахуванням п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Кодексу ОСОБА_1 декларація про майновий стан і доходи за 2019 рік з відповідними додатками до ДПІ в Дарницькому районі ГУ ДПС у м. Києві не подана.
Відповідно до вимог п.п. «а» п.176.1 п.176 ПК України, в редакції що діяла в 2019 році, платники податку зобов`язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.
Форма такого обліку та порядок його ведення затверджено наказом Міністерства фінансів України від 23.06.2017 року №591 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу та Порядку ведення обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.07.2017 за № 871/30739.
Відповідно до вимог п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до вимог п. 44.3 ст. 44 ПК України, в редакції що діяла в 2019 році, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39 2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії). Передбачені цим пунктом терміни зберігання документів продовжуються на період зупинення відліку строку давності у випадках, передбачених пунктом 102.3 статті 102 цього Кодексу.
Між тим, ОСОБА_1 не надано Книгу обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, чим порушено вимоги п.п. «а» п.176.1 ст. 176, п.44.1, п.44.3 ст. 44 ПК України.
Відповідно до п.п.167.5.1 п.167.5 ст.167 Кодексу ставка податку становить 18 відсотків - для пасивних доходів, (крім зазначених у підпунктах 167.5.2 та 167.5.4 цього пункту).
Згідно п.п.14.1.268 п. 14.1 ст.14 Кодексу пасивні доходи-це доходи, отримані у вигляді, зокрема, інвестиційного прибутку, включаючи прибуток від операцій з державними цінними паперами та з борговими зобов`язаннями Національного банку України з урахуванням курсової різниці, дивідендів.
В порушення вимог п.п. 168.2.1 п. 168.2, п.п.168.1.3 п.168.1 ст.168, п.п 164.2.9 п.164.2 ст.164, п.п.170.2.2, п.п.170.2.6 п.170.2 ст.170 ПК України ОСОБА_1 занижено загальний річний оподатковуваний дохід у вигляді інвестиційного прибутку за 2019 рік на суму 193 200,00 грн, відповідно занижено суму податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету, за 2019 рік, на 34 776,00 гривень.
З урахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованими висновки акту перевірки про допущені позивачем податкові порушення, а тому суд не вбачає правових підстав для скасування оскаржуваних рішень, які ґрунтуються на таких висновках відповідача.
Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:
1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. 
Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
За наслідком здійснення аналізу оскаржуваних рішень на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, 
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень – відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.