Новоархангельський районний суд Кіровоградської області 
26100 смт. Новоархангельськ Кіровоградської області, вул. Слави 26
12.03.2026      394/182/26
3/394/50/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, проживаючого: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 184, ч.1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:

26.02.2026 року та 09.03.2026 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшло одразу два протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАД №484098 від 20.01.2026 року за ч. 1 ст. 84 КУпАП та серії ЕПР1 №594377 від 17.02.2026 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Постановою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 09.03.2026 року справи об`єднані в одне провадження та присвоєно №394/182/26 (провадження №3/394/50/26).
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №484098 від 20.01.2026 року ОСОБА_1 , будучи батьком малолітніх дітей ухилявся від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітніх дітей, а саме в будинку брудно, антисанітарійний стан, одяг в дітей брудний, перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив ст. 150 СК України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №594377 від 17.02.2026 року об 22:50 годині, в с-щі Новоархангельськ по вул. Чкалова, 100 гр.  ОСОБА_1  керував автомобілем ВАЗ 21013 д.н.з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Алкотестер Драгер 6820, результат огляду позитивний 1,99 проміле алкоголю в крові, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Викладене, окрім протоколу про адміністративне правопорушення підтверджується рапортом інспектора з РПП СПД №2 Голованівського РВП ГУНП від 18.02.2026 року, довідкою інспектора САП відділу взаємодії з громадами, згідно якої гр. ОСОБА_1  посвідчення водія не отримував, свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом спілкування із ОСОБА_1 .
Протоколи про адміністративні правопорушення складено згідно вимог закону, тому піддавати сумніву їх зміст підстав немає.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом надсилання судової повістки. Клопотання про відкладення судових засідань ним не подано, причини неявки не повідомлені.
Приймаючи до уваги, що суд позбавлений можливості в рамках Кодексу України про адміністративне правопорушення вжити заходів для забезпечення явки учасників процесу в судове засідання, окрім як шляхом направлення судових повісток, а законом передбачений скорочений термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності правопорушника на підставі наявних у справі доказів. При цьому, суд також враховує, що ч. 1 ст. 130 КУпАП не відносяться до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч. 2 ст. 268 КУпАП).
Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 184 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тому вважаю за можливе розглянути справу за відсутності правопорушниці, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.   Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч. 6 цього закону, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Вина ОСОБА_1 повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №484098 від 20.01.2026 року (а.с. 1).
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи.
Відповідно до п. 2.9.А Правил дорожнього руху України, заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ч.1ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно довідки Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалося та згідно електронних баз даних ІКС ІПНП посвідчення водія не отримував.
При вирішенні питання щодо можливості застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд звертає увагу на наступне.
Позбавляючи права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права, тому в даному випадку, не узгоджується з положеннями ст.130 КУпАП.
Факт керування транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №594377 від 17.02.2026 року (а.с. 11) на підставі наявних в матеріалах справи й досліджених судом доказів. Вина у вчиненні правопорушень, за які він притягується до адміністративної відповідальності, повністю доведена. 
У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 , вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні на ОСОБА_1 стягнення враховується суспільна небезпечність вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, а також особистість останньої, яка є повнолітньою, дієздатною особою, не працює, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності.
При накладенні адміністративного стягнення, з метою в подальшому припинення вчинення правопорушень останнім, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, відповідно до якої при вчиненні особою двох або більше адміністративних правопорушень, справи які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому ОСОБА_1 , слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.
Обставини, що пом`якшують відповідальність – судом не встановлено, обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за вчинене правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції. Саме таке стягнення, враховуючи викладені вище обставини, буде достатньою мірою відповідальності за вчинене правопорушення і відповідатиме меті адміністративного стягнення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (29 червня 2017 року), Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Згідно з ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними та громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами. Згідно ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України, постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом, який виніс постанову.
На підставі ст.36 КУпАП при вчиненні особою двох або більше адміністративних правопорушень, справи які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Враховуючи, що відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП вказане правопорушення є більш серйозним, оскільки передбачає адміністративне стягнення у вигляді вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без позбавлення права керування транспортним засобом, а тому стягнення має бути накладено в межах санкції вказаної статті.
При накладенні адміністративного стягнення, з метою в подальшому припинення вчинення правопорушень останнім, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, відповідно до якої при вчиненні особою двох або більше адміністративних правопорушень, справи які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому ОСОБА_1 , слід призначити адміністративне стягнення у виді 
Враховуючи вищевикладене, суддя вважає застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами у межах, встановлених санкцією передбаченою ч.1ст.130 КУпАП, але без застосування ч.1 ст.184 КУпАП. Саме таке стягнення, враховуючи викладені вище обставини, буде достатньою мірою відповідальності за вчинене правопорушення і відповідатиме меті адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.
Виходячи з положень ст. 300 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому КУпАП та іншими законами України.
Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст. 33, 36, 130, 221, 130, 252, 283, 284, 298, 300- 304 КУпАП, суддя -,
П О С Т А Н О В И Л А :

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.184, ч.1ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами.
Платіжні реквізити для сплати адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37918230; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП) Кіровоградська область; Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача - UA658999980313000149000011001; Код класифікації доходів бюджету 21081300.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що відповідно до положень ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходженням майна, яким стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60коп., який сплатити за реквізитами: Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету - 22030106.
Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення, але оскарження постанови не зупиняє її виконання.

Суддя