ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/8180/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року (суддя 1-ї інстанції Сіпака А.В.) в адміністративній справі №280/8180/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Ліра Інвест” до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,- 

ВСТАНОВИВ:
17.09.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІРА ІНВЕСТ" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.08.2025 № 1449908010706 (форма "В1") та від 28.08.2025 № 1450008010706 (форма "В4").
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за наслідками проведеної відповідачем податкової перевірки встановлено завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі також ПДВ) у травні 2025 року за рахунок віднесення до складу податкового кредиту та від`ємного значення звітного періоду сум податку з операції купівлі автомобіля AUDI Q8, оскільки контролюючий орган дійшов висновку, що у звітному періоді позивач не почав використовувати такий автомобіль у власній господарській діяльності. Позивач вважає неправильним висновок контролюючого органу про те, що позивачем порушено саме приписи п. 198.5 ст. 198 ПК України, оскільки не використання автомобіля підприємством взагалі не є тотожним (не відповідає) по суті нормативному визначенню, яке передбачає, що податкове зобов`язання з ПДВ нараховується у випадку, коли товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватись в операціях, що не є господарською діяльністю платника податків. Вказує, що контролюючий орган не встановив факти, не зафіксував їх в акті перевірки, належним чином не довів використання придбаного автомобіля в операціях, що не є господарською діяльністю підприємства. Звертає увагу, що в акті податкової перевірки не вказано, який саме приписи п. 198.5 ст. 198 ПК України порушено позивачем. Вважає, що не порушував зазначені норми Кодексу, а тому податкові зобовязання з ПДВ за травень 2025 року на суму 528518 грн. нараховані неправомірно. Стосовно твердження відповідача про донарахування податкового зобов`язання з ПДВ за травень 2025 р. у сумі 19589грн по операції з надання ТОВ"ЛІРА ІНВЕСТ" транспортних послуг з міжнародного перевезення вантажу для ФОП ОСОБА_1 , на підставі договору-заявки №335 від 09.05.2025, позивач зазначив, що фактична сутність операції перекручена податковим органом, оскільки вона оформлена належними документами, які спростовують висновки податкового органу. Податковий орган, на думку позивача, невірно та помилково застосував норми Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" та приписи п.п. 195.1.3 п.195 ст.195 ПК України, та протиправно здійснив нарахування ТОВ"ЛІРА ІНВЕСТ" податкового зобов`язання з ПДВ за травень 2025 року по операції з міжнародного перевезення вантажу на суму 19 58 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року позов задоволений.
Відповідачем на вказане рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено наступне. Щодо донарахування податковим органом податкових зобов`язань з ПДВ за травень 2025 року на суму 527 518,00грн по операції з придбання автомобіля ТОВ «ЛІРА ІНВЕСТ» податковий орган зазначив, що прийняттю цього рішення послугували висновки перевірки про те, що в порушення вимог п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України, ТОВ «ЛІРА ІНВЕСТ» не визначено податкові зобов`язання з ПДВ на вартість придбаного автомобіля, який не використовувався у господарській діяльності підприємства, на суму 527 518,00 грн. за травень 2025 року, що в подальшому призвело до порушення вимог п. 200.4 ст. 200 ПК України, в частині завищення суми від`ємного значення податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, на загальну суму 527 518,00грн. Скаржник вважає, що господарська операція ТОВ «ЛІРА ІНВЕСТ» з придбання автомобіля Audi Q8 3.0 TDI VIN НОМЕР_1 не спрямована на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів підприємства (їх вартості, тощо). Щодо донарахування податковим органом податкового зобов`язання з ПДВ за травень 2025 року в сумі 19589,00грн по операції з надання ТОВ «ЛІРА ІНВЕСТ» транспортних послуг з міжнародного перевезення вантажу для ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), на підставі договору-заявки від 09.05.2025 № 335 (загальна вартість послуги становить – 101547,16грн), то у цьому випадку позивач не здійснював міжнародне перевезення вантажу, а його здійснення підтверджено міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) від 13.05.2025 № 0051629, згідно з якою перевізником є ПП «АГРОМАШТОРГ» за маршрутом: м. Нікополь (Україна) –Waghausel (Німеччина). Таким чином скаржник вважає, що встановлене перевіркою порушення позивачем приписів п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 ПК України, ТОВ «ЛІРА ІНВЕСТ» не спростовано у ході розгляду справи.
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.
В силу п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і відзиву, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ “ЛІРА ІНВЕСТ” щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2025 року (у податковій декларації з податку на додану вартість від 18.06.2025 вх. № 9176475441) від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки, за результатами якої перевірки складено акт №10069/08-01-07-06/39548211 від 29.07.2025 (далі – Акт перевірки).
Згідно з висновками Акту перевірки, встановлено, крім іншого, порушення ТОВ “ЛІРА ІНВЕСТ”: 1) п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п.п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, оскільки ТОВ “ЛІРА ІНВЕСТ” завищено суму від`ємного значення податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, за травень 2025 року (показник рядка 20.2/20.2.1 Декларації) на загальну суму 527 518,00 грн.; 2) п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п.п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289 (зі змінами), оскільки ТОВ “ЛІРА ІНВЕСТ” завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду (р. 21 Декларації)), на суму 19 589,00 гривень.
На підставі висновків Акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми “В1” від 28.08.2025 №1449908010706, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника в банку, на суму 527518,00грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 131879,50грн та податкове повідомлення-рішення форми “В4” від 28.08.2025 №1450008010706, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 19 589грн. 
Позивач не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями звернувся до суду із цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції частково погоджуються з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Так спірними у справі є рішення відповідача прийняті за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки та встановлення порушення позивачем приписів п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п.п. 200.1, 200.4 ст. 200 ПК України.
Висновки перевіряючих ґрунтуються на тому, що господарська операція ТОВ «ЛІРА ІНВЕСТ» з придбання автомобіля Audi Q8 3.0 TDI VIN НОМЕР_1 не спрямована на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів підприємства (їх вартості, тощо), його використання у господарській діяльності не підтверджено, а також те, що саме ТОВ «ЛІРА ІНВЕСТ» транспортних послуг з міжнародного перевезення вантажу не надавала.
Щодо податкового повідомлення-рішення форми “В1” від 28.08.2025 №1449908010706, яким визначено ТОВ «ЛІРА ІНВЕСТ» податкове зобов`язання з ПДВ за травень 2025 року на суму 527518,00грн та штрафні санкції 131879,50грн, по операції з придбання автомобіля.
Так податковий орган зазначає, що автомобіль не використовувався у господарській діяльності підприємства, а його придбання не спрямована на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів підприємства (їх вартості, тощо).
Відповідно до п. 189.1 ст. 189 ПК України, у разі здійснення операцій відповідно до п. 198.5 ст. 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Відповідно до пп. “г” п. 198.5 ст. 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Отже, якщо платник податку на додану вартість починає використовувати товари/послуги/необоротні активи, які були попередньо придбані з податком на додану вартість із формуванням податкового кредиту на ці суми, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, то він повинен нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість виходячи із бази оподаткування, визначеної в порядку, передбаченому пунктом 189.1 статті 189 ПК України (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Проте для висновку про наявність підстав для нарахування податкових зобов`язань на підставі положень підпункту “г” пункту 198.5 статті 198 ПК України слід встановити факт неоподатковуваного/негосподарського використання товарів (послуг) і необоротних активів.
Як свідчать встановлені обставини справи, для цілей використання у статутній господарській діяльності, як стверджує позивач, ТОВ “Ліра Інвест” придбала за рахунок активів товариства легковий автомобіль "AUDI".
Відповідно до матеріалів справи, ТОВ “Ліра Інвест” укладено з ПП "АЕЛІТА МОТОРС" договір купівлі-продажу транспортного засобу № 3970/2025/АМ0024402 від 20.05.2025 з придбання легкового автомобіля марка/модель AUDI Q8 3.0 TDI, 2025 року виготовлення, за загальною купівельною ціною 3165110,00грн, в тому числі ПДВ – 527518,33грн.
Відповідно до вказаного договору купівлі-продажу ПП "АЕЛІТА МОТОРС" надало ТОВ "ЛІРА ІНВЕСТ" рахунок №АМ00000376 від 22.05.2025 для проведення оплати за автомобіль AUDI Q8 3.0 TDI VIN НОМЕР_1 , на загальну суму 3165110,00грн, в тому числі ПДВ - 527518,33грн.
ТОВ "ЛІРА ІНВЕСТ" на виконання умов договору купівлі-продажу здійснило безготівкову оплату ПП"АЕЛІТА МОТОРС" за автомобіль згідно платіжної інструкції № 53 від 22.05.2025 у сумі 3165110,00,00грн, в тому числі у складі вартості автомобіля було сплачено продавцю ПДВ у сумі 527518,33грн. 
ПП"АЕЛІТА МОТОРС" було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 22.05.2025 № 264.
Не є спірним, що вказані суми податку на додану вартість включені позивачем до податкового кредиту (ряд.10.1, ряд.17), від`ємного значення (ряд.19) та бюджетного відшкодування податку на додану вартість (ряд 20.2) декларації з податку на додану вартість за травень 2025 року, вказані обставини знайшли відображення в Акті перевірки та сторонами визнаються.
ТОВ"ЛІРА ІНВЕСТ" на підставі видаткової накладної № АМ00000154 від 29.05.2025 року та акту приймання-передання товару від 29.05.2025 отримало від ПП "АЕЛІТА МОТОРС" оплачений автомобіль AUDI Q8. 
ТОВ"ЛІРА ІНВЕСТ" було видано наказ № 3/25 від 02.06.2025 про постановку на державний реєстраційний облік придбаного автомобіля AUDI Q8 3.0 TDI VIN НОМЕР_1 , транзитний номерний знак НОМЕР_3 , та підготовку необхідних документів для такої реєстрації.
Згідно із довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 про перебування транспортного засобу на військовому обліку від 11.06.2025 № 101 транспортний засіб AUDI Q8 в межах військово-транспортного обов`язку зарахований на військовий облік.
Позивачем 26.06.2025 проведено державну реєстрацію автомобіля AUDI Q8 3.0 TDI VIN НОМЕР_1 , транзитний номерний знак НОМЕР_3 , в територіальному сервісному центрі № 2343, з присвоєнням реєстраційного номеру НОМЕР_4 та отримання Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 .
26.06.2025 ТОВ “Ліра Інвест” було видано наказ № 4/25 про введення в експлуатацію автомобіля AUDI Q8 3.0 TDI VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , та про оприбуткування його в бухгалтерському обліку на підставі документів з придбання та Акту приймання-передачі основних засобів в експлуатацію від 26.06.2025, а також призначено відповідальну особу для експлуатації автомобіля у статутній господарській діяльності ТОВ"ЛІРА ІНВЕСТ" та встановлено норми витрат палива при використанні автомобіля. 
Враховуючи вищезазначене, та надані позивачем документи як під час перевірки так і докази суду, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що первинними документами, які досліджувались і під час податкової перевірки, підтверджено придбання позивачем у травні 2025 року транспортного засобу, введення його в експлуатацію та подання до контролюючих органів повідомлення про об`єкт оподаткування, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність щодо таких транспортних засобів, що свідчить про його придбання позивачем з метою використання у власній господарській діяльності.
Слід також зазначити, що відповідач не ставить під сумнів факт придбання позивачем транспортного засобу AUDI Q8 та його наявність, а контролюючий орган вказує про відсутність економічної доцільності в розумінні комерційної вигоди, та вказує про відсутність його використання у господарській діяльності.
Згідно з п.п.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Так позивач обґрунтовуючи необхідність придбання транспортного засобу вказав про те, що веде свою господарську діяльність на протязі більше 10 років, але не має власного легкового автомобіля для використання у господарській діяльності, а тому засновником було прийнято рішення з придбання автомобілю AUDI. Також позивачем надані докази використання транспортного засобу у господарській діяльності, враховуючи що транспортний засіб придбаний близько за два місяці до перевірки, а фактів використання позивачем придбаного легкового автомобіля AUDI Q8 в операціях, що не є господарською діяльністю не було встановлено перевіряючими.
Враховуючи вищенаведені обставини справи у взаємозв`язку з нормами права, колегія суддів вважає обґрунтованим і таким, що не спростований доводами апеляційної скарги висновок суду першої інстанції про не доведеність наявність обставин, із якими податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податків обов`язку нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість відповідно до підпункту “г” пункту 198.5 статті 198 ПК України.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про скасування оскарженого податкового повідомлення-рішення форми “В1” від 28.08.2025 №1449908010706.
Щодо податкового повідомлення-рішення форми “В4” від 28.08.2025 №1450008010706, яким зменшений розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 19589грн. 
Так спірне рішення прийнято з підстав донарахування податковим органом податкового зобов`язання з ПДВ за травень 2025 року в сумі 19589,00грн по операції з надання ТОВ «ЛІРА ІНВЕСТ» транспортних послуг з міжнародного перевезення вантажу для ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), на підставі договору-заявки від 09.05.2025 № 335 (загальна вартість послуги становить – 101 547,16 грн.). За позицією податкового органу, у цьому випадку позивач не здійснював міжнародне перевезення вантажу, а позивачем було придбано перевезення вантажу у ПП «АГРОМАШТОРГ». Це підтверджено міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) від 13.05.2025 № 0051629, згідно з якою перевізником є ПП «АГРОМАШТОРГ» за маршрутом: м. Нікополь (Україна) –Waghausel (Німеччина). Таким чином скаржник вважає, що встановлене перевіркою порушення позивачем приписів п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 ПК України, ТОВ «ЛІРА ІНВЕСТ» не спростовано у ході розгляду справи.
Колегія суддів вважає, що ці висновки перевірки не спростовані під час розгляду справи, а висновки суду про необхідність скасування цього рішення є помилковими з огляду на наступне.
Згідно з пп. «б» п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Згідно з пп. 186.2.1 п. 186.2 ст. 186 ПК України, місцем постачання послуг є місце фактичного постачання послуг, пов`язаних з рухомим майном, а саме: 
а) послуг, що є допоміжними у транспортній діяльності: навантаження, розвантаження, перевантаження, складська обробка товарів та інші аналогічні види послуг;
б) послуг із проведення експертизи та оцінки рухомого майна;
в) послуг, пов`язаних із перевезенням пасажирів та вантажів, у тому числі з постачанням продовольчих продуктів і напоїв, призначених для споживання;
г) послуг із виконання ремонтних робіт і послуг із переробки сировини, а також інших робіт і послуг, що пов`язані з рухомим майном.
Відповідно допп. «ж» п. 186.3. ст. 186 ПК України, місцем постачання зазначених у цьому пункті послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб`єкт господарювання або – у разі відсутності такого місця –місце постійного чи переважного його проживання. До таких послуг належать: зокрема надання транспортно-експедиторських послуг (пп. «ж» п. 186.3. ст. 186 ПК України).
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів – дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг – дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем до перевірки були надані наступні документи, які оцінені перевіряючими.
Так ТОВ «ЛІРА ІНВЕСТ» на підставі договору-заявки від 09.05.2025 № 335 в травні 2025 року надавало транспортні послуги з перевезення вантажу в міжнародному сполученні ФОП ОСОБА_1 ,ІПН НОМЕР_2 (Експедитор)., згідно до якої маршрут перевозки: м. Нікополь (Україна) – Waghausel (Німеччина), вантажний автомобільний тягач марки DAF, р/н НОМЕР_6 , з напівпричепом марки KRONE, р/н НОМЕР_7 , водій ОСОБА_2 ). Відповідно до умов зазначеного договору-заявки, вартість вказаної послуги становить – 101 547,16 гривень. (а.с. 57)
Згідно з CMR (міжнародною товарно-транспортною накладною) № 0051629, складеною 13.05.2025, перевізником є ПП «АГРОМАШТОРГ» (код ЄДРПОУ25217255), водій ОСОБА_2 (вантажний автомобільний тягач марки DAF, р/н НОМЕР_6 , з напівпричепом марки KRONE, р/н НОМЕР_7 ), дата отримання вантажу – 22.05.2025 року. (а.с. 40)
Також 12.05.2025 ТОВ «ЛІРА ІНВЕСТ» укладений з ПП «АГРОМАШТОРГ» (код ЄДРПОУ 25217255), договір оренди транспортних засобів № 5-05/2025. 
Згідно із замовленням на перевезення від 09.05.2025 № 09/05-2025, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 22.05.2025 № 117 та рахунком-фактурою від 22.05.2025 № 117, вартість перевезення вантажу по маршруту: м. Нікополь (Україна) – Waghausel (Німеччина) становить – 3 600 гривень (ПДВ – 0%). (а.с. 93-95)
Відповідно до зазначеного акта здачі-прийняття робіт (надання послуг), складеного ПП «АГРОМАШТОРГ» (Перевізником), перевізником були надані транспортні послуги з перевезення вантажу по маршруту: м. Нікополь (Україна) – Waghausel (Німеччина), згідно із замовленням на перевезення від 09.05.2025 № 09/05-2025 (водій ОСОБА_2 , вантажний автомобільний тягач марки DAF, р/н НОМЕР_6 , з напівпричепом марки KRONE, р/н НОМЕР_7 , CMR (міжнародна товарно-транспортна накладна) від 13.05.2025 № 0051629), загальна вартість цих робіт (послуг) становить – 3 600,00 грн., ПДВ – 0,00 гривень.
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про транспортно-експедиторську діяльність” від 01 липня 2004 року № 1955-IV (далі - № 1955-IV) транспортно-експедиторська діяльність визначена, як підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.
Транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.
Експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.
Клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору.
Перевізник - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов`язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником.
Учасники транспортно-експедиторської діяльності - клієнти, перевізники, експедитори, транспортні агенти, порти, залізничні станції, об`єднання та спеціалізовані підприємства залізничного, авіаційного, автомобільного, річкового та морського транспорту, митні брокери та інші особи, що виконують роботи (надають послуги) при перевезенні вантажів.
Враховуючи приписи ст. 1 Закону № 1955-ІV та надані позивачем до перевірки первинні документи, саме ПП «АГРОМАШТОРГ» вважається перевізником, а ТОВ «ЛІРА ІНВЕСТ» – учасником транспортно-експедиторської діяльності.
Висновки перевіряючих є правильними, про те, що міжнародне перевезення вантажу підтверджено CMR (міжнародною товарно-транспортною накладною) від 13.05.2025 № 0051629, згідно з якою перевізником є ПП «АГРОМАШТОРГ» за маршрутом: м. Нікополь (Україна) – Waghausel (Німеччина), а відповідно до положень абз. «а» пп. 195.1.3 п. 195.1 ст. 195 ПК України, CMR (міжнародна товарно-транспортна накладна) від 13.05.2025 № 0051629 у даному випадку вважається єдиним міжнародним перевізним документом.
Враховуючи вищезазначене, висновки суду про те, що ТОВ "ЛІРА ІНВЕСТ" у спірних правовідносинах є перевізником - прямим постачальником послуг міжнародного перевезення не ґрунтуються на поданих доказах, а передача в оренду транспортного засобу не є належним і допустимим доказом, що у спірному випадку позивач був міжнародним перевізником та більш того, ця обставина спростована CMR (міжнародною товарно-транспортною накладною) від 13.05.2025 № 0051629, згідно з якою перевізником у спірному випадку є ПП «АГРОМАШТОРГ» за маршрутом: м. Нікополь (Україна) – Waghausel (Німеччина).
З цих підстав колегія суддів доходить висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення форми “В4” від 28.08.2025 №1450008010706.
З огляду за зазначене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції частковому скасуванню з прийняттям в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Щодо розподілу судових витрат.
Так суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскарженого податкового пвідомлення-рішення податкового повідомлення-рішення форми “В4” від 28.08.2025 №1450008010706, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 19589грн. Оскарження цього рішення не є майновим спором, а отже належна сума сплати судового збору до суду першої інстанції за його оскарження є наступною: 3028грн*0,8 (позов поданий через підсистему Електронний суд)=2422,40грн.
Оскільки судом першої інстанції стягнуто на користь позивача з податкового органу сплачену суму судового збору у розмірі 10335,17грн, а враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги, на зазначену вище суму підлягає зменшенню сума стягнутих судових витрат (10335,17-2422,40=7912,77грн).
Колегія суддів суду апеляційної інстанції відповідно до приписів ст. 308 КАС України не надає оцінку рішенню суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу, оскільки апеляційна скарга не містить жодного доводу з цього питання.
Керуючись ст.ст. 315, ст. 317, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області – задовольнити частково.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року в адміністративній справі №280/8180/25 – скасувати в частині задоволених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІРА ІНВЕСТ" до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення форма "В4" від 28.08.2025 № 1450008010706 та в частині стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІРА ІНВЕСТ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 10335,17 грн. (десять тисяч триста тридцять п`ять гривень 17 копійок) та в цій частині ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІРА ІНВЕСТ" до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення форма "В4" від 28.08.2025 № 1450008010706 – відмовити.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІРА ІНВЕСТ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7912,77грн (сім тисяч дев`ятсот дванадцять гривень 77коп).
В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року в адміністративній справі №280/8180/25 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак