Справа № 303/9311/25
Провадження № 2/303/3596/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2026 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Торинець Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» (представник Мєшнік Костянтин Ігорович) до  ОСОБА_1  про стягнення грошових коштів,
УСТАНОВИВ:
АТ «Універсал банк» звернулося з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, вказуючи, що відповідач 25.01.2024 встановив мобільний додаток monobank, що дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. Пройшовши реєстрацію та надавши один із пакетів документів, відповідач підписав анкету-заяву клієнта до договору про надання банківських послуг «Monobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Monobank|Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua|terms та тарифами, що розміщені за посиланням www. monobank.ua.\rates, що складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву клієнт ознайомився та погодився, з наступним: що невід`ємною частиною анкети-заяви є запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг «Monobank», з підписанням якого 25.01.2024 в мобільному додатку договір набуває чинність. Згідно п. 1 запевнення відповідач підтвердив: отримання примірника договору в Мобільному додатку monobank; ознайомлення та згоду з умовами договору, згідно з яким буде здійснюватись відкриття та обслуговування його рахунків, розміщення ним вкладів, отримання споживчого кредиту тощо; укладання договору; зобов`язався виконувати умови договору; що інформація передбачена ч. 2. ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» йому надана шляхом її розміщення у договорі та на офіційному сайті банку. Керуючись положеннями статті 633, 634, 641 ЦК України, АТ «Універсал банк» пропонував необмеженому колу фізичних осіб - резидентів України скористатися банківськими послугами щодо продуктів Monobank|Universal Bank, для чого пропонував приєднатися до опублікованих на сайті банку умов. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Загальний розмір заборгованості відповідача за договором станом на 21.10.2025 становить 32 007,76 грн, яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 12 518,61 грн, заборгованість за пенею - 4974,66, заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 14 514,49 грн, яку товариство просило стягнути з відповідача.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.12.2025 відкрито провадження по даній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Судом проведено заочний розгляд справи, оскільки встановлено наявність умов, що передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України для такого порядку розгляду.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частина 1 ст. 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Судом встановлено, що відповідач 25.01.2024 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послу за допомогою кваліфікованого електронного підпису.
Положеннями вищезазначеної анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні батьківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, які розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, складають договір про надання банківських послуг.
Також у зазначеній заяві відповідач висловила прохання відкрити їй поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити їй кредитний ліміт на суму зазначену у додатку.
У наданому суду паспорті споживчого кредиту Чорної карти зазначено умови надання відповідачу кредитних коштів та види платежів на їх виконання.
На виконання умов договору позивачем виготовлено таблицю обчислення вартості кредиту в якому відображено строки та платежі за умовами договору.
Відповідно до довідки про наявність рахунку від 21.10.2025 відповідачу відкрито рахунок «Картка чорна» у гривнях з активним статусом до 05/28.
З довідки банку від 21.10.2025 встановлено, що відповідачу встановлено кредитний ліміт в розмірі 10 000 грн з 25.01.2024, 8000 грн з 12.02.2024, 9000 грн з 12.02.2024, 10 000 грн з 12.02.2024. 
Отримання відповідачем грошових коштів (тіло кредиту) в заявленій позивачем сумі та часткове виконання зобов`язань підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача з 25.01.2024 по 01.10.2025.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Статтею 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частиною 2 статті 77 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем відповідно до ст. 81 ЦПК України заперечень на позовні вимоги не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору або відсутність такої взагалі.
З розрахунку заборгованості судом встановлено, що загальний залишок заборгованості відповідача за наданим кредитом (тілом кредиту) перед АТ «Універсал банк» становить 12 518,61 грн, заборгованість за пенею 4974,66 грн, заборгованість за порушення грошового зобов`язання 14 514,49 грн.
Розрахунок заборгованості проведений з дотриманням узгоджених сторонами умов договору, а відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин, а також свого розрахунку заборгованості.
Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, ними дотримано письмову форму кредитного договору, договір укладено відповідно до вимог ст. 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. 
За встановлених обставин з відповідача підлягає стягненню 12 518,61 грн заборгованості за тілом кредиту.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені, суд приходить до наступного.
Стаття 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 24.01.2024 укладеного між АТ «Універсал банк» та ОСОБА_1 станом на 21.10.2025 відповідачу нараховано 01.08.2024, 01.09.2024, 01.10.2024, 01.11.2024, 01.12.2024, 01.10.2024 пеню в загальній сумі 4974,66 грн (за накопичувальним підсумком).
Водночас у розділі 6 паспорту споживчого кредиту зазначено, що пеня умовами договору взагалі не передбачена.
Позивачем долучено до позовної заяви умови та правила обслуговування в АТ «Універсал банк» в якому також не передбачено стягання з відповідача пені.
Таким чином, позивачем не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що анкета-заява та/або умови і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», які є складовими кредитного договору передбачають нарахування пені у разі порушення відповідачем зобов`язань. 
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)).
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
(2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Судом встановлено, що кредитний договір між позивачем та відповідачем укладено 25.01.2024, відповідно і неустойка за порушення грошового зобов`язання за договором нарахована після 24.02.2022. Отже до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
За викладених обставин у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 4 974,66 грн пені слід відмовити.
Щодо стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суд вважає необхідним зазначити. 
Позивачем також нараховано відповідачу 14 514,49 грн заборгованості за порушення грошового зобов`язання, але зазначені грошові кошти також не підлягають стягненню з відповідача виходячи з наступного.
Так, звертаючись з позовом до суду про стягнення зазначених грошових коштів позивач не зазначив якими саме умовами договору передбачено їх стягнення, але виходячи з правовідносин, які склалися між позивачем та відповідачем на підставі кредитного договору, зазначений вид стягнення можливо віднести до виду забезпечення виконання зобов`язання.
Згідно зі ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Суд також виходить з положень ст. 611 ЦК України, яка передбачає, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Таким чином, із передбачених ч. 1 ст. 611 ЦП України наслідків порушення грошового зобов`язання до наявних правовідносин можливо застосувати сплату неустойки, оскільки позивачем не обґрунтовано в позові та не передбачено договором такого виду правових наслідків невиконання зобов`язання як відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Але стягнення неустойки у вигляді штрафу, яка визначена умовами договору суперечить вимогам п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Крім того, відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена також ч. 2 ст. 625 ЦПК України, якою визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, але застосування зазначеного закону у спірних правовідносинах суперечить п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
За викладених обставин відсутні підстави для стягнення з відповідача 14 514,49 грн. заборгованості за порушення грошового зобов`язання.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ставок судового збору, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» позовна заява майнового характеру, яка подана юридичною особою сплачуються за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Позивач звернувся до суду з позовом майнового характеру і виходячи з ціни позову 32 007,76 грн сплатив платіжним дорученням № 45500259041 від 05.11.2025 судовий збір в розмірі 3028 грн.
Враховуючи викладене та п. 36 роз`яснень постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», який передбачає, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VІ) з відповідача підлягає стягненню 39,11% (12 518,61 грн : 32 007,76 грн х 100) сплаченого судового збору в розмірі 1184,25грн (3028 грн х 39,11:100) на підставі ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 141, 258-259, 263-265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, ст. 207, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054, 1069 ЦК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал банк» (місцезнаходження: вул. Оленівська, 23, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21133352) до  ОСОБА_1  (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» 12 518,61 гривень (дванадцять тисяч п`ятсот вісімнадцять гривень, 61 копійка) заборгованості та 1184,25 гривень (одна тисяча сто вісімдесят чотири гривні, 25 копійок) судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя