ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року	Львів	Справа № 140/6902/25 пров. № А/857/53357/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача - Шевчук С. М.
суддів - Кухтея Р. В.
Носа С. П.
за участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львов апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгово-будівельне підприємство “Альянс” на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року у справі № 140/6902/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгово-будівельне підприємство “Альянс” до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про скасування повідомлення - рішення, 

місце ухвалення судового рішення м.Луцьк
розгляд справи здійснено за правилами загального позовного провадження
суддя у І інстанції Костюкевича С.Ф.
дата складання повного тексту рішення не зазначена
ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-Будівельне Підприємство Альянс» (далі - ТзОВ «Торгово-Будівельне Підприємство Альянс», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.03.2025 №0081580702, №0081590702 та від 22.05.2025 №0159390702.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року у справі № 140/6902/25 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-Будівельне Підприємство Альянс» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В доводах апеляційної скарги вказує, що виявлені в акті перевірки порушення є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. На переконання скаржника, сформований відповідачем лист № 302/12/03- 20-07-02-12 від 22.01.2025 року щодо необхідності проведення інвентаризації не є та не був саме тим документом, який визначений п. 7 розділу І.
Положення № 879 як одна із підстав для проведення інвентаризації, оскільки такий лист було підписано начальником управління податкового аудиту, а безпосередня перевірка проводилась посадовими особами відділу позапланових перевірок ризикових платників. Відтак, з врахуванням також і наведених вище законодавчих норм, скаржник стверджує про неможливість використання даних інвентаризації при формуванні висновків за актом перевірки. 
Додатково скаржник наголошує, що долучений відповідачем відеозапис не є прямим доказом відсутності ТМЦ, оскільки: самі посадові особи, які здійснювали відеофіксацію, на записі вказують про необхідність відкрити додаткові двері/приміщення (0:00:11 запису); самі посадові особи ГУ ДПС у В/о стверджують, що площа оглянутого приміщення є меншою, ніж площа приміщення за договором оренди; відеозапис не фіксує весь процес відвідування та огляду приміщення (запис триває лише 49 секунд).
Також позивач зазначає, що відповідач у оскаржуваній ППР донарахував позивачу штраф у розмірі 19 334,76 грн., що становить 1 % від суми донарахованого ПДВ, яка не передбачена законодавством, що свідчить про протиправність відповідної ППР, а суд першої інстанції цим доводам належної оцінки не надав.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлений через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.
В судовому засіданні представник позивача Лилик В.В. надав пояснення та підтримав доводи апеляційної скарги. Представник відповідача Карпюк Л.В. в судовому засіданні надала пояснення та заперечила проти доводів апеляційної скарги.
Щодо поданого клопотання про долучення доказів, то у задоволенні такого колегією суддів відмовлено, оскільки судом не встановлено та заявником не доведено будь-яких об`єктивних перешкод, які позбавляли останнього звернутися із вказаними доказами як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час проведення перевірки та після проведення такої. 

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ДПС у Волинській області не було допущено процедурних порушень при винесенні оскаржуваних ППР, позаяк ГУ ДПС у Л/о скерувало повідомлення про розгляд заперечень на акт перевірки вчасно, а отримання такого платником вже після проведення розгляду заперечень не свідчить про порушення прав платника. Також суд дійшов висновку, що ППР від 22.05.2025 року винесена у встановлених строк. 
Стосовно суті виявленого порушення, то суд урахував, що із досліджених судом інвентаризаційних описів станом на 09.09.2024 на рахунку 201 ТзОВ «ТБП «Альянс» обліковуються будівельні матеріали на суму 13 069 709,33 грн., з них придбано у платників ПДВ на суму - 11 958 543,85 грн., в т.ч. ПДВ 2 391 708 грн. 
Натомість в ході інвентаризації в присутності працівників податкового органу встановлено відсутність будь-яких ТМЦ та основних засобів, про що посадовими особами ГУ ДПС у Волинській області складено акт від 24.01.2025 №232/03-20-07-02 та вручено керівнику підприємства 24.01.2025 під підпис, відтак, станом на момент проведення інвентаризації 09.09.2024, по рахунку 201 відображено кінцеве сальдо на суму 11 958 543,85 грн, проте в ході проведеної інвентаризації при складанні акту не встановлено фактичної наявності будівельних матеріалів, про які зазначено в інвентаризаційному описі стороною позивача (оборотно-сальдові відомості), що свідчить про використання вищезазначеного ТМЦ в негосподарській діяльності. Зазначення назви цього документа як акт, а не протокол, не змінює встановлених у ньому обставин. які не було встановлено в ході проведення інвентаризації в присутності працівників податкового органу.
Крім того суд першої інстанції урахував, що згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних за період з 01.08.2024 по 24.01.2025 відсутня реєстрація податкових накладних ТзОВ «ТБП «Альянс» з реалізації ТМЦ, при цьому первинні документи, які підтверджують факт вибуття ТМЦ у ТзОВ «ТБП «Альянс» станом на 24.01.2025 відсутні.
Враховуючи вищезазначене, а саме: відсутність ТМЦ та підтверджуючих документів щодо списання/реалізації будівельних матеріалів по рахунку 201 «Сировина і матеріали» на суму ПДВ 2 391 708,00 грн та відсутність зареєстрованих податкових накладних/ зведеної податкової накладної, контролюючий орган не зміг встановити фактичне використання в господарській діяльності придбаних ТМЦ ТзОВ «ТБП «Альянс», у зв`язку з чим, відповідачем правомірно винесено оскаржувані ППР.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТзОВ «Торгово-Будівельне Підприємство Альянс», зареєстроване як юридична особа 28.02.2019, основним видом економічної діяльності є: 16.10 лісопильне та стругальне виробництво, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де на час перевірки обліковувалось двоє працівників.
На підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 21.01.2025 №232-п ГУ ДПС у Волинській області проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТзОВ «Торгово-Будівельне Підприємство Альянс» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість. 
04.02.2025 за результатами вказаної перевірки складено акт №3403/07-02/42852312, згідно з висновками якого перевіркою встановлено недотримання ТзОВ «Торгово-Будівельне Підприємство Альянс» податкового законодавства при декларуванні за грудень 2024 року у декларації від`ємного значення з ПДВ та порушення:
- абз. «г» пп. 198.5 ст. 198, п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 за №2755-VI (зі змінами та доповненнями), розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затверджений Наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 (із змінами та доповненнями) в наслідок чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) за грудень 2024 року на суму 458 232 грн та занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (показник рядка 18 Декларації) у розмірі 1 933 476 грн.
10.03.2025 ГУ ДПС у Волинській області на підставі висновків акту перевірки сформовані податкові повідомлення-рішення, а саме: №0081580702 на суму 458 232,00 грн грн (щодо зменшення від`ємного значення ПДВ) та №0081590702 на суму 1 952 810,76 грн (щодо донарахування 1 952 810,76 грн. (з яких: 1 933 476 ПДВ та 19 334,76 грн. штрафної санкції).
31.03.2025 ТзОВ «Торгово-Будівельне Підприємство Альянс», не погодившись із вищевказаними ППР, звернулось із відповідною скаргою до Державної податкової служби України.
20.05.2025 рішенням Державної податкової служби України №14395/6/99-00-06-01-03-06 про результати розгляду скарги відмовлено у задоволенні даної скарги та збільшено суму штрафної санкції на 174 012,84 грн, про що винесено податкове повідомлення-рішення від 22.05.2025 №0159390702 (щодо донарахування штрафу).
Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся в суд з даним позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Досліджуючи доводи апеляційної скарги позивача, які стосуються порушень при розгляді заперечень на акт перевірки, як підставу для скасування оскаржуваних ППР, то колегія суддів зазначає.
ТОВ «ТБП «АЛЬЯНС» було подано заперечення до акта перевірки від 04.02.2025р. №3403/07-02/42852312 (зареєстровано у ГУ ДПС у Волинській області 25.02.2025 року ЕКПП/8747/6).
Відповідно до ст.86.7.1 ПКУ розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Згідно ст.86.7.2. ПКУ у разі отримання від платника податків у визначеному цим пунктом порядку заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про дату, час та місце/спосіб розгляду матеріалів перевірки, у тому числі в режимі відеоконференції. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. 
Інформація (повідомлення) про розгляд контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, матеріалів перевірки в режимі відеоконференції надсилається платнику податків в електронному вигляді в електронний кабінет.
У зв`язку із отриманням контролюючим органом заперечень від позивача 25.02.2025, ГУ ДПС у Волинській області листом № 3482/6/03-20-07-02-06 від 26.02.2025 року було повідомлено, що розгляд заперечень на акт перевірки відбудеться 04.03.2025 року о 09:00 год (що є в межах строку розгляду, що визначено Кодексом). 
Даний лист був відправлений за податковою адресою ТОВ «ТБП «АЛЬЯНС», що підтверджується корінцем відправки №0601117577850 від 27.02.2025, та реєстром поштових відправлень від 27.02.2025. 
Крім того, 26.02.2025 ГУ ДПС сформовано та надіслано лист № 3482/6/03-20-07-02-06 про запрошення на розгляд заперечень до акту перевірки на 04.03.2025 о 09:00 год., проте таке запрошення згідно з трекінгом відправлень АТ «Укрпошта» вручено позивачу лиш 22.03.2025, що встановлено судом.
Розгляд заперечення відбувався в приміщенні ГУ ДПС у Волинській області у визначений час. За результатами розгляду заперечення прийнято рішення про підтвердження висновків документальної позапланової виїзної перевірки, про що було повідомлено Позивача листом від 04.03.2025 №799/12/03-20-07-02-12 (отримано позивачем рекомендованим листом 24.03.2025 року).
Відповідно до висновку, відображеного у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2021 року у справі № 812/821/17, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
У даному випадку ГУ ДПС у Волинській області було направлено обумовлені листи запрошення щодо розгляду заперечень позивача за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення, таким чином відповідач ужив усіх необхідних заходів щодо повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду його заперечень до акту перевірки. 
На переконання колегії суддів незабезпечення платником податків своєчасного отримання поштової кореспонденції від податкового органу за адресою податкової реєстрації не є перешкодою для розгляду таких заперечень контролюючим органом. 
Окрім того колегія суддів приходить до висновку, що обставини щодо неприбуття позивача на розгляд його заперечень через отримання ним поштового відправлення зі збігом часу, не підставою для скасування оскаржуваних ППР, позаяк приведені доводи не спростовують висновків суду щодо виявлених порушень податкового законодавства та не доводять обставин з приводу того, що у разі прибуття представників позивача на розгляд його заперечень на акт перевірки приведені ними доводи та надані докази спростовували б обставини щодо виявленого порушення та відповідно вплинути на рішення відповідача.
Відносно ж доводів апеляційної скарги, які стосуються правомірності винесення податкових повідомлень-рішень №0081580702 на суму 458 232,00 грн (щодо зменшення від`ємного значення ПДВ) та №0081590702 на суму 1 952 810,76 грн (щодо донарахування 1952 810,76 грн. (з яких: 1 933 476 ПДВ та 19 334,76 грн. штрафної санкції), то колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.
За правилами пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Відповідно до пунктів 200.1, 200.2 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (пункт 201.1 статті 201 ПК України).
Таким чином, податкові накладні складаються виключно в електронній формі та підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За приписами пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Як слідує з матеріалів справи, на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 21.01.2025 №232-п ГУ ДПС у Волинській області проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТзОВ «Торгово-Будівельне Підприємство Альянс» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт №3403/07-02/42852312 від 04.02.2025, згідно з висновками якого перевіркою встановлено порушення ТзОВ «Торгово-Будівельне Підприємство Альянс»: - абз. «г» пп. 198.5 ст. 198, п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 за №2755-VI (зі змінами та доповненнями), розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затверджений Наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 (із змінами та доповненнями) в наслідок чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) за грудень 2024 року на суму 458 232 грн та занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (показник рядка 18 Декларації) у розмірі 1 933 476 грн.
10.03.2025 ГУ ДПС у Волинській області на підставі висновків акту перевірки сформовані податкові повідомлення-рішення, а саме: №0081580702 на суму 458 232,00 грн (щодо зменшення від`ємного значення ПДВ) та №0081590702 на суму 1 952 810,76 грн (з яких: 1 933 476 ПДВ та 19 334,76 грн. штрафної санкції), а 22.05.2025 – №0159390702, яким збільшено суму штрафної санкції на 174 012,84 грн.
В ході проведеної перевірки позивачем сформовано та вручено відповідачу лист №302/12/03-20-07- 02-12 від 22.01.2025 року, підписаний начальником управління податкового аудиту щодо необхідності проведення інвентаризації.
Позивач стверджує, що обумовлений лист не міг бути підставою для інвентаризації, позаяк не є та не був саме тим документом, який визначений п. 7 розділу І Положення № 879 як підстава для проведення інвентаризації, як наслідок вказує на неможливість використання даних інвентаризації при формуванні висновків за актом перевірки.
Надаючи оцінку такому твердженню, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.п. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки з використанням інформації та документів щодо результатів такої інвентаризації за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю.
Організація та основні правила проведення інвентаризації врегульовано Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 року № 879 (далі - Положення № 879).
Так, відповідно до п. 1,5 розділу І Положення № 879, це Положення визначає порядок проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів.
Інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються: виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов`язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів; установлення лишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку; виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів, що не використовуються, невикористаних сум забезпечення; виявлення активів і зобов`язань, які не відповідають критеріям визнання.
Згідно з п. 7 розділу І Положення № 879, проведення інвентаризації є обов`язковим: перед складанням річної фінансової звітності в обсязі, визначеному пунктом 6 цього розділу, з урахуванням особливостей проведення інвентаризації і в строки, визначені пунктом 10 цього розділу; у разі передачі майна державного підприємства або бюджетної установи в оренду, приватизації майна державного підприємства, перетворення державного підприємства, передачі державного підприємства (його структурних підрозділів) або бюджетної установи до сфери управління іншого органу управління (на дату передачі), крім передачі в межах одного органу управління, в інших випадках, визначених законодавством; у разі зміни матеріально відповідальних осіб, а також у разі зміни керівника колективу (бригадира), вибуття з колективу (бригади) більше половини його членів або на вимогу хоча б одного члена колективу (бригади) при колективній (бригадній) матеріальній відповідальності (на день приймання-передачі справ) в обсязі активів, які знаходяться на відповідальному зберіганні; у разі встановлення фактів крадіжок або зловживань, псування цінностей (на день встановлення таких фактів) в обсязі, визначеному керівником підприємства; за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації. У цих випадках інвентаризація має розпочатися у термін та в обсязі, зазначених у належним чином оформленому документі цих органів, але не раніше дня отримання підприємством відповідного документа; у разі техногенних аварій, пожежі чи стихійного лиха (на день після закінчення явищ) в обсязі, визначеному керівником підприємства; у разі припинення підприємства в обсязі, визначеному пунктом 6 цього розділу; у разі переходу на складання фінансової звітності за міжнародними стандартами (на дату такого переходу); в інших випадках, передбачених законодавством.
У п. 1 розділу ІІ Положення № 879 передбачено, що для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства. У тих випадках, коли бухгалтерський облік ведеться безпосередньо керівником підприємства, інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства самостійно. За рішенням керівника підприємства до складу інвентаризаційної комісії можуть бути включені члени ревізійної комісії господарського товариства. У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації. Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.
Наказом ГУ ДПС у Волинській області від 17.07.2022 №248 ( у редакції наказу ГУ ДПС у Волинській області від 13.05.2025 №260) введено в дію перелік змін №5 до організаційної структури, відповідно до якої Управління податкового аудиту входить відділ позапланових перевірок ризикових платників, аналізу податкової інформації (а.с. 105-109 т.1.)
Окрім обумовленого, наказом ГУ ДПС у Волинській області від 14.06.2024 №214 «Про делегування повноважень» (а.с. 110 т.1) делеговано повноваження начальнику управління податкового аудиту на підписання листів під час проведення перевірок, щодо проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки з використання інформації та документів щодо результатів такої інвентаризації за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю (підпункт 20.1.9. пункту 20.1. статті 20 Кодексу).
Як наслідок, лист № 302/12/03-20- 07-02-12 від 22.01.2025 року, підписаний начальником управління податкового аудиту щодо необхідності проведення інвентаризації є належним документом для реалізації відповідачем повноважень, визначених п.п. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України. 
Відтак суд відхиляє приведені відповідачем доводи стосовно того, що лист № 302/12/03-20- 07-02-12 від 22.01.2025 року, підписаний начальником управління податкового аудиту щодо необхідності проведення інвентаризації не міг бути підставою для інвентаризації та відповідного використання таких даних інвентаризації при формуванні висновків за актом перевірки.
Крім того судом встановлено, що в ході проведення поточної документальної перевірки, на виконання листа ГУ ДПС у Волинській області №302/12/03-20-07-02-12 від 22.01.2025 позивачем видано наказ по ТзОВ «ТБП «Альянс» №1 від 23.01.2025 «Про проведення інвентаризації», яким визначено провести проведення інвентаризації станом на 24.01.2025 директором підприємства в присутності матеріально- відповідальної особи за групами об`єктів: основні засоби (104), інструменти, прилади та інвентар (106), сировина і матеріали (201), інші матеріали (209), малоцінні та швидкозношувані предмети на складах (221), напівфабрикати (25), товари на складі (281).
За даними відомостей поданого позивачем до податкового органу звіту форми 20 – ОПП для здійснення виробничо – господарської діяльності СГД убачається, що підприємство використовує нежитлове приміщення (склад), площею 100 кв.м., за адресою: вул. Кутузова, 152 с. Дубове, Ковельський район, Волинської області (Договір оренди №01/10-24 від 01.10.2024).
Стороною позивача до матеріалів позову додано копію договору оренди нежитлового приміщення №01/10-24 від 01.10.2024, укладеного між ТзОВ «ТБП «Альянс» (орендар) та ФОП Кушиком. Я.В. (орендодавець), за адресою: Ковельський р-н, с. Дубове, вул. Кутузова, 152, терміном дії на 3 (три) місяці (01.10.2024-31.12.2024), а також договори оренди нежитлових приміщень №№ 1, 2 від 01.01.2023 та від 02.01.2024 відповідно, укладені між ТзОВ «ТБП «Альянс» (орендар) та з ФОП ОСОБА_1 (орендодавець).
За даними досліджених судом інвентаризаційних описів станом на 09.09.2024 на рахунку 201 ТзОВ «ТБП «Альянс» обліковувалися будівельні матеріали на суму 13 069 709,33 грн., з них придбано у платників ПДВ на суму - 11 958 543,85 грн., в т.ч. ПДВ 2 391 708 грн., які як слідує з акту перевірки не було встановлено в ході проведення інвентаризації в присутності працівників податкового органу.
Відповідно до Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань затвердженого наказом Міністерства фінансів України №879 від 02.09.2014 року у разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.
Відповідно до Положення про відділ позапланових перевірок ризикових платників, аналізу податкової інформації управління податкового аудиту ГУ ДПС у Волинській області від 20.01.2025:
У розділі 2 пункту 2.2.1. підпункту 2.2.1.4. передбачено, що під час проведення документальних перевірок платників податків інспектор має право відкрито застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису, засоби фото- та кінозйомки; відкрито застосовувати звукозапис, фото та відеофіксацю (відеозйомку), накопичувати та використовувати таку мультимедійну інформацію (фото, відео, звукозапис).
Під час проведення перевірки ГДІ Філіпчук О. та Ройко С. був використаний нагрудний відеореєстратор інвентарний номер 11138005369 (Акт введення в експлуатацію від 20.01.2025, переданий ДПС України для ГУ ДПС у Волинській області Наказом від 13.01.2025 №16, Акт приймання передачі запасів від 17.01.2025) та додано відео, з якого убачається, що в орендованому складі відсутні ТМЦ, які на дату проведення перевірки обліковувалися позивачем, як наявні у названих оборотно-сальдових відомостях. 
За наслідком чого складено акт від 24.01.2025 №232/03-20-07-02, а саме: ГДІ відділу позапланових перевірок ризикових платників Філіпчук О. та в.о. начальника відділу позапланових перевірок ризикових платників Ройко С. (внутрішній документ контролюючого органу) та вручено керівнику підприємства 24.01.2025 під підпис. 
Отож за даними вказаного відеофайлу щодо здійсненої інвентаризації та акту від 24.01.2025 №232/03-20-07-02 встановлено відсутність ТМЦ, які на дату проведення перевірки обліковувалися позивачем, як наявні у названих оборотно-сальдових відомостях.
При цьому, як слідує з пояснень відповідача (які не спростовано належними доказами позивача) в ході проведення перевірки позивачем не було надано до перевірки жодних інших документів щодо оренди інших складських приміщень та первинних документів, які підтверджують факт вибуття або списання/реалізації будівельних матеріалів по рахунку 201 «Сировина і матеріали» на суму ПДВ 2 391 708,00 грн станом на 24.01.2025 року.
Згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних за період з 01.08.2024 по 24.01.2025 відсутня реєстрація податкових накладних ТзОВ «ТБП «Альянс» з реалізації ТМЦ, при цьому первинні документи, які підтверджують факт вибуття ТМЦ у ТзОВ «ТБП «Альянс» станом на 24.01.2025 відсутні.
Відповідно до п. 44.6. ст.44 Кодексу, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Стововно доводів позивача з привожу форми документу, у якому відображаються виявлені розбіжності в ході інвентаризації, то відповідно до п. 1-4 розділу IV Положення № 879, висновки щодо виявлених розбіжностей між фактичною наявністю активів і зобов`язань і даними бухгалтерського обліку, які наводяться в звіряльних відомостях, та пропозиції щодо їх врегулювання відображаються інвентаризаційною комісією у протоколі, що складається після закінчення інвентаризації і передається на розгляд та затвердження керівнику підприємства. У протоколі наводяться: причини нестач, втрат, лишків, а також пропозиції щодо заліку внаслідок пересортиці, списання нестач в межах норм природного убутку, а також понаднормових нестач і втрат від псування цінностей із зазначенням причин та вжитих заходів щодо запобігання таким втратам і нестачам. Підприємства можуть додавати до протоколів іншу інформацію, що є суттєвою для прийняття рішень щодо визнання і оцінки активів і зобов`язань та розкриття відповідної інформації у фінансовій звітності. Протокол інвентаризаційної комісії затверджується керівником підприємства протягом 5 робочих днів після завершення інвентаризації. Результати інвентаризації на підставі затвердженого протоколу інвентаризаційної комісії відображаються у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності того звітного періоду, у якому закінчена інвентаризація. Виявлені при інвентаризації розбіжності між фактичною наявністю активів і зобов`язань і даними бухгалтерського обліку регулюються підприємствами в такому порядку: основні засоби, нематеріальні активи, які виявлені в лишках, підлягають оприбуткуванню зі збільшенням доходів майбутніх періодів (доходів спеціального фонду бюджетної установи); цінні папери, грошові кошти, їх еквіваленти та інші оборотні матеріальні цінності, які виявлені в лишках, підлягають оприбуткуванню зі збільшенням доходу звітного періоду підприємства (доходу спеціального фонду бюджетної установи); нестача запасів у межах установлених норм природного убутку, виявлена під час інвентаризації, списується за розпорядженням керівника підприємства на витрати. Норми природного убутку можуть застосовуватися лише у разі виявлення фактичних нестач і після взаємозаліку нестач цінностей і лишків внаслідок пересортиці. За відсутності норм природного убутку втрата розглядається як нестача понад норму; нестача цінностей понад норми природного убутку, а також втрати від псування цінностей списуються з балансу та відносяться на рахунок винних осіб у розмірі, визначеному відповідно до законодавства, у разі якщо винні особи не встановлені, вони зараховуються на позабалансовий рахунок до моменту встановлення винних осіб або закриття справи згідно із законодавством.
Однак на противагу зазначеним вимогам щодо назви документу в ході інвентаризації працівниками податкового органу складено ревізорами відповідача не звіряльні відомості, та пропозиції щодо їх врегулювання та не протокол, а акт  від 24.01.2025 №232/03-20-07-02, який вручено керівнику підприємства 24.01.2025 під підпис, що станом на момент проведення інвентаризації 09.09.2024, по рахунку 201 відображено кінцеве сальдо на суму 11 958 543,85 грн, проте в ході проведеної інвентаризації при складанні акту не встановлено фактичної наявності будівельних матеріалів, про які зазначено в інвентаризаційному описі стороною позивача (оборотно-сальдові відомості), що свідчить про використання вищезазначеного ТМЦ у негосподарській діяльності. 
На переконання колегії суддів зазначення назви цього документа як акт, а не протокол та звіряльні відомості, не змінює встановлених у ньому обставин щодо вивленого порушення та не може бути підставою для звільнення позивача від необхідності оподаткування ТМЦ, відсутність яких свідчить про їх використання позивачем у негосподарській діяльності. 
Згідно з вимогами пункту 198.5 статті 198 Кодексу платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 ПКУ, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені ПКУ для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/ виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/ послугах, необоротних активах:
придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;
придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Отож обов`язок щодо нарахування податкових зобов`язань з ПДВ відповідно до пункту 198.5 статті 198 Кодексу виникає у платника податку у разі, якщо придбані товари/послуги та/або необоротні активи призначаються для використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є об`єктом оподаткування (за винятком перерахованих у пункті 198.5 статті 198 Кодексу) незалежно від місця їх постачання.
При цьому, якщо під час придбання такої продукції суми податку на додану вартість були включені до складу податкового кредиту, то підприємство відповідно до пункту 198.5 статті 198 Кодексу повинно не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду, в якому відбувається її нестача, здійснити нарахування податкових зобов`язань з ПДВ за основною ставкою виходячи із вартості придбання такої продукції.
Згідно пункту 189.1 статті 189 у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Статтею 193 ПК України визначені ставки податку.
Так, відповідно до пункту 193.1. статті 193 ПК України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах:
а) 20 відсотків;
б) 0 відсотків;
в) 7 відсотків по операціях з: постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні; постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я".
Враховуючи відсутність обліковуваних ТМЦ на дату проведеної перевірки, відсутність підтверджуючих документів щодо їх списання/реалізації по рахунку 201 «Сировина і матеріали» на суму 13 069 709,33 грн., з якої вартість ТМЦ придбана у платників ПДВ становить – 11 958 543,85 грн., в т.ч. ПДВ 2 391 708 грн та відсутність зареєстрованих податкових накладних/ зведеної податкової накладної, відповідач дійшов вірного висновку, що позивачем порушено п.198.5 ст. 198 Кодексу, розділ V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджений Наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 , внаслідок не декларуваня у рядку 4.1 декларації з ПДВ за вересень 2024 року податкового зобовязання з ПДВ (на вартість відсутніх ТМЦ) у розмірі 2 391 708 грн. та не здійснення реєстрації податкових накладних в ЄДРПН, що відповідно призвело до висновку з приводу завищення від`ємного значення, яке включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р. 16 декларації ) за грудень 2024 року в сумі 458 232 грн та заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету у розмірі 1 933 476,00 грн
З урахуванням обумовленого, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підсав для прийняття відповідачем податкових повідомлень-рішень №0081580702 на суму 458 232,00 грн грн (щодо зменшення від`ємного значення ПДВ) та №0081590702 на суму 1 952 810,76 грн (щодо донарахування 1 952 810,76 грн. (з яких: 1 933 476 ПДВ та 19 334,76 грн. штрафної санкції).
Стосовно ж доводів, які стосуються сформованого ГУ ДПС у Волинській області ППР №0159390702 від 22.05.2025, яким збільшено суму штрафної санкції на 174 012,84 грн та відсутності повноважень у контролюючого органу на визначення обумовленої санкції, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.
З матеріалів справи убачається, що в ході адміністративного оскарження позивачем ППР від 10.03.2025 ППР №0081580702 та №0081590702, ДПС України у рішенні здійснено перерахунок штрафних санкцій, а саме: під час розгляду з`ясовано, що згідно з розрахунком штрафних санкцій до ППР від 10.03.2025 року № 0081590702 ГУ ДПС у Волинській області накладено штраф у сумі - 19 334,36 грн, при цьому, на підставі висновків акта перевірки контролюючого органу сума визначеного грошового зобов`язання становить 1 933 476,00 грн, тому сума штрафної санкції має становити 10 %, а саме 193 347,60 грн, що й вірно визначено податковим органом.
Згідно пункту 123.1. статті 123 ПК України, вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Згідно ч. 2 Розділу ІХ Наказу МФУ №916 від 21.10.2015 «Про затвердження Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та іншими особами та їх розгляду контролюючими органами» (далі - Порядок), вказано, що:
За результатами розгляду скарги контролюючий орган приймає одне з таких рішень: повністю задовольняє скаргу платника податків та скасовує рішення контролюючого органу, яке оскаржується; частково задовольняє скаргу платника податків та в окремій частині скасовує рішення контролюючого органу, яке оскаржується; залишає скаргу без задоволення, а рішення контролюючого органу, яке оскаржується, без змін; зменшує (збільшує) суму грошового зобов`язання.
Під час прийняття цих рішень контролюючий орган має право зменшити (збільшити) суму грошового зобов`язання або податкового боргу, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків та у відповідній частині суми штрафних (фінансових) санкцій.
Згідно ч. 7 даного розділу копія рішення, прийнятого контролюючим органом вищого рівня за результатами розгляду скарги платника податків, надсилається для виконання до контролюючих органів, рішення яких оскаржувалось.
При цьому, суд звертає увагу, що надіслання та винесення ППР контролюючими органами регулюється Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, що затверджений Наказом МФУ від 28.12.2015 №1204.
Згідно пункту 5 Порядку податкове повідомлення-рішення складається за кожним окремим податком, збором та/або іншим зобов`язанням, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або разом зі штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), передбаченими Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією (штрафом) та пенею за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у тому числі за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Пункт 6 Порядку, зазначає, що за результатами адміністративного оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, у тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні- рішенні, збільшуються, то, крім раніше сформованого податкового повідомлення-рішення, складається та додатково надсилається (вручається) окреме податкове повідомлення-рішення на суму збільшення шляхом опрацювання інформації щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному порядку, наданої підрозділами, до функції яких належить розгляд таких скарг.
Згідно пункту 9 Порядку, податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 6¬8 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконувачем його обов`язків, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання.
Як наслідок ППР №0159390702 від 22.05.2025 винесено з урахуванням повноважень контролюючого органу та відповідно до норм чинного законодавства, і колегія суддів не знаходить підстав для висновку про протиправність обумовленого податкового –повідомлення – рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат у даній справі - відсутні. 
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгово-будівельне підприємство “Альянс” залишити без задоволення.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року у справі № 140/6902/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та підлягає касаційному оскарженню шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос  	
Повне судове рішення складено 24 лютого 2026 року