17.02.2026

Справа № 642/7675/25
Номер провадження №3/642/41/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2026 року суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Бородіна О.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В: 
23 листопада 2025 року, о 12:30 годині, в м. Харків, вул. Новий Побут, 33, водій ОСОБА_2 , керував т/з NISSAN PATHFINDER, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 18А, у лікаря-нарколога відмовився, в установленому законом порядку, під відеофіксацію на нагрудну бодікамеру, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
29 грудня 2025 року через електронний суд на адресу Холодногірського районного суду м. Харкова від адвоката Халупка С.В. надійшли письмові пояснення, в яких просив справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_2 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Свою позицію обґрунтовував тим, що з матеріалів справи про адміністративне
правопорушення не вбачається долучених належним чином доказів того, що ОСОБА_2 допустив будь-які порушення ПДР України, за які його слід було зупинити, а тому всі наступні вимоги працівників поліції, в тому числі вимога на проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_2 , не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, на думку адвоката, поліцейськими були допущені процесуальні порушення в оформленні матеріалів, не були долучені до матеріалів належним чином зроблених відеозаписів, поліцейськими здійснювались спонукання та провокації, які спрямовані на отримання відмови від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, а тому долучені матеріали не відображають загальну картину обставин справи від початку до моменту складання протоколу.
У судові засідання особа, стосовно якої складено протокол ОСОБА_2 не з`явився, про місце, дату та час повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
У судовому засіданні адвокат Ванжула Я.В. підтримав доводи викладені у письмових поясненнях та просив закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Крім того, захисник посилався на те, що ОСОБА_2 повідомляв, що він є військовослужбовцем ЗСУ, та огляд на стан сп`яніння мали проводитися Військовою службою правопорядку. Такі обставини на переконання захисника дають підстави вважати, що огляд на стан сп`яніння військовослужбовця проведено не уповноваженою особою.
Суд, вислухавши доводи учасників справи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненне адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність ст.130 КУпАП.
Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного сп`яніння,згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану наркотичного сп`яніння: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан сп`яніння.
Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №509517 від 11.11.2025 зазначено про наявність у командира взводу №2 роти №3 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Короткого Є.В. підстав вважати, що ОСОБА_2 мав ознаки наркотичного сп`яніння та вказані такі ознаки: дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. 
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В матеріалах справи наявне направлення водія ОСОБА_2 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, в якому вказано, що огляд не проводився у зв`язку із відмовою.
Крім того, судом переглянуто відеозаписи зі службових бодікамер, відеореєстратора, які долучено до адміністративного матеріалу, на яких зафіксовано як факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, так і відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. 
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 спочатку погодився на проведення огляду, але в подальшому прийняв рішення відмовитися від проведення огляду.
Суд не приймає доводи сторони захисту, що працівники патрульної поліції спонукали ОСОБА_2 на відмову від проведення огляду, оскільки з переглянутого відеозапису вбачається, що під час спілкування працівників патрульної поліції із ОСОБА_2 йому лише роз`яснювалось порядок проведення огляду та наслідки за його результатом. Рішення щодо відмови від проведення огляду на стан сп`яніння приймалось ОСОБА_2 самостійно. 
Суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.
Твердження захисника про недопустимість наданого відеозапису, в якості доказу, є безпідставними.
Зазначений відеозапис наданий відповідними посадовими особами та долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказів, що є обов`язковим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Перевіривши відеозаписи адміністративного правопорушення, суд вважає, що він надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Доводи сторони захисту щодо відсутності причини зупинки транспортного засобу, та відсутності доказів притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за порушення правил дорожнього руху, судом не приймаються, адже, відразу після зупинки транспортного засобу, працівник ПП повідомив причину зупинку, а саме, щодо перевірки документів на транспортний засіб на іноземних номерах. 
Що стосується доводів захисника, що огляд водія проведено не уповноваженою особою, а саме не ВСП, то суд зазначає наступне.
Як вбачається з дослідженого судом відеозапису, при складанні матеріалу про адміністративне правопорушення, під час спілкування із працівниками патрульної поліції ОСОБА_2 повідомляв, що він є військовослужбовцем, проте документів на підтвердження не надав, про що було зауважено працівником патрульної поліції. 
Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення за ст.130КУпАП мають право складати виключно уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції. До повноважень Військової служби правопорядку у Збройних Силах України не входить складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП.
Крім цього, статтею 266-1КУпАП врегульовано порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Абзацом 3 ст.266-1КУПАП визначено, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Таким чином, абз. 3 ст. 266-1 КУпАП визначено виключні випадки, за яких військовослужбовці Збройних Сил України проходять огляд посадовими особами органу управління Військової служби правопорядку на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, до яких не належить проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців, які керують транспортними засобами.
Таким чином, безпідставними є доводи захисника щодо необхідності для повідомлення уповноваженими працівниками Національної поліції при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП відповідної Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.
Протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейськими за відмову ОСОБА_2 від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (порушення водієм вимог п.2.5 ПДР України).
Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №521419 від 23.11.2025, у якому зафіксовані, в тому числі і виявлені, ознаки наркотичного сп`яніння, переглянутими судом відеозаписами зі службової бодікамери, відеореєстратора, які долучені до матеріалів адміністративної справи, на яких зафіксовані обставини вчиненого адміністративного правопорушення, а саме відмова ОСОБА_2 від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, запропонованого працівником поліції, відмовився під відеофіксацію.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_2 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
З матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_2 отримав посвідчення водія, тобто ним було складено іспит на знання вимог ПДР України. За таких обставин, суд вбачає, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції є свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст.10 КУпАП.
На підставі викладеного, приходжу до висновку, що у даній справі про адміністративне правопорушення доведено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом та його відмови пройти у встановленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про наявність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 був ознайомлений з тим, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто йому було відомо про поставлене у провину правопорушення. 
Суд дійшов висновку, що дії поліції відповідають вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чиіншого сп`янінняабо перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу ташвидкість реакції» в частині подяку встановлення у водія ознак сп`яніння.
При таких обставинах, вина ОСОБА_2 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеною.
За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст.17 КУпАП не встановлено, терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Пом`якшуючих обставин, визначених ст. 34 КУпАП, та обтяжуючих обставин, визначених ст. 35 КУпАП не встановлено.
Відповідно до змісту довідки, виданої т.в.о. інспектором ВАП УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Галкіною К., згідно з обліковими даними ОСОБА_2 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 .
Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП України передбачено накладення на особу, що визнається винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. в дохід держави.
На підставі викладеногокеруючись ст. ст. 40-1, 33, ч. 1 ст. 130, 279, 280, 283,284 КУпАП, суд-
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 17 000 (сімнадцять) тисяч гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Згідно з положеннями ст.303 КУпАП постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.
У разі несплати добровільно суми штрафу в строк 15 діб з дати набрання чинності постановою, штраф стягується в двократному розмірі.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови
Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Холодногірський районний суд м. Харкова.

Суддя           О. В. Бородіна