ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/4021/25	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Юрченко В.С. 
секретар судового засідання: Стеріоні В.С.
за участю представників учасників процесу:
позивача: не з`явився;
відповідача: Дикань Олександра Миколаївна (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Харківської області в порядку загального позовного провадження справу
за позовом: Приватного ремонтного - будівельного підприємства "Рембуд" (Україна, 40034, Сумська область, місто Суми, вулиця Героїв Крут, 50-Б, код ЄДРПОУ 21116965),
до: Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (Україна, 61022, Харківська область, місто Харків, майдан Свободи, будинок 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, кімната 35, ЄДРПОУ 22630473)
про визнання протиправним та скасування рішення,-  

ВСТАНОВИВ:
На розгляд Господарського суду Харківської області надійшов позов Приватного ремонтного - будівельного підприємства "Рембуд" до відповідача, Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, про визнання протиправним та скасування рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.10.2025 у справі № 5/20-140-24.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.11.2025, відкрито провадження у справі № 922/4021/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання у справі на 15.12.2025. 
12.12.2025, через підсистему "Електронний суд", від представниці відповідача - Дикань Олександри Миколаївни, надійшла заява (вх. № 29129) про участь у судовому засіданні у справі № 922/4021/25, призначеному на 15.12.2025 та у наступних судових засіданнях по даній справі, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою суду від 12.12.2025, заяву (вх. № 29129) представниці відповідача Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - Дикань Олександри Миколаївни, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 15.12.2025, та усіх наступних судових засіданнях - задоволено судом.
15.12.2025, від представника позивача, на електронну пошту суду, надійшло клопотання (вх. № 29104) про розгляд справи у підготовчому засіданні, призначеному на 15.12.2025, за його відсутності.
Ухвалою суду, яка постановлена без оформлення окремого процесуального документа від 12.12.2025, відкладено підготовче засідання на 22.12.2025.
16.12.2025, електронною поштою, від керівника позивача Костюка Олександра Валентиновича до суду надійшла заява (вх. № 29438) про участь у судовому засіданні у справі № 922/4021/25, призначеному на 22.12.2025, у режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Сумської області. 
Ухвалою суду від 17.12.2025 заяву позивача Приватного ремонтно-будівельного підприємства "Рембуд", про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Сумської області (вх. № 29438 від 16.12.2025) - задоволено судом.
18.12.2025, від позивача до суду, через установу поштового зв`язку, надійшло ідентичне по формі та змісту клопотанню за вх. № 29438 від 16.12.2025 про участь у судовому засіданні у справі № 922/4021/25, призначеному на 22.12.2025, у режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Сумської області (вх. № 29688).
У зв`язку з оголошенням сигналу повітряної тривоги з високим рівнем небезпеки по території України та, зокрема, в місті Суми та Сумської області, розгляд справи №922/4021/25, призначений на 22.12.2025, не проводився.
Ухвалою суду, яка постановлена без оформлення окремого процесуального документа від 22.12.2025, відкладено підготовче засідання на 05.01.2026.
22.12.2025, через кабінет підсистеми "Електронний суд", від відповідача надійшло клопотання про поновлення строку на подання відзиву (вх.№ 29876).
Крім того, через кабінет підсистеми "Електронний суд", від відповідача надійшов відзив (вх. № 29876).
22.12.2025, до суду, від позивача надійшов електронний лист з вкладенням (вх.№ 29993), а саме: клопотання, в якому позивач заперечує на клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку на подання відзиву.
Крім того, 22.12.2025, позивач, через установу поштового зв`язку, скерував до суду ідентичне по формі та змісту клопотання про заперечення на клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку на подання відзиву (вх. № 29998).
29.12.2025 та 31.12.2025, через електронну пошту та через установу поштового зв`язку, до суду від позивача надійшло два ідентичних, по формі та змісту, примірника відповіді на відзив (вх. № 30490 та вх. № 30634).
29.12.2025, електронною поштою, від керівника позивача Костюка Олександра Валентиновича, надійшла заява (вх. № 30494) про участь у судовому засіданні у справі № 922/4021/25, призначеному на 05.01.2026, у режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Сумської області.
Ухвалою суду від 05.01.2026, заяву позивача Приватного ремонтно-будівельного підприємства "Рембуд", про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Сумської області (вх. № 30494 від 29.12.2025) - задоволено судом.
Розгляд справи № 922/4021/25 в підготовчому засіданні 05.01.2026 року, не відбулось (було знято з розгляду) у зв`язку з неможливістю представника позивача, який повинен був приймати участь у підготовчому засіданні 05.01.2026 об 10:30 в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Сумської області, з`явитись у судове засідання, через оголошену у місті Суми повітряну тривогу.
Суд, в порядку статей 120-121 ГПК України, повідомив учасників справи про те, що розгляд справи № 922/4021/25 в підготовчому засіданні відбудеться 13 січня 2026.
08.01.2026, електронною поштою, від керівника позивача Костюка Олександра Валентиновича надійшла заява (вх. № 583) про участь у судовому засіданні у справі № 922/4021/25, призначеному на 13.01.2026 о (об) 10:30, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
09.01.2026, електронною поштою, від керівника позивача Костюка Олександра Валентиновича надійшла заява (вх. № 691) на виконання вимог статті 197 ГПК України, а саме надано докази скерування заяви до Відповідача.
12.01.2026, до суду, через установу поштового зв`язку, надійшла заява керівника позивача Костюка Олександра Валентиновича (вх. № 784) про участь у судовому засіданні у справі №922/4021/25, призначеному на 13.01.2026 о (об) 10:30, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою суду від 12.01.2026 відмовлено у задоволенні заяв позивача Приватного ремонтно-будівельного підприємства "РЕМБУД" директора Костюка О.В. (вх. № 583 від 08.01.2026, вх. № 784 від 12.01.2026) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Повідомлено Приватне ремонтно-будівельне підприємство "РЕМБУД" про необхідність зазначення у клопотанні, що подано в порядку статті 197 ГПК України, адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного) або інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.
09.01.2026 та 12.01.2026, через електронну пошту суду та через установу поштового зв`язку, до суду від позивача надійшло два ідентичних клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 702 та вх. № 769) у зв`язку з тим, що представник позивача, з об`єктивних причин, які пов`язані із виконанням завдань по захисту держави від збройної агресії Російської Федерації, не матиме змоги взяти участь у судовому засіданні 13.01.2026. 
Ухвалою суду, яка постановлена без оформлення окремого процесуального документа від 13.01.2026, суд задовольнив клопотання позивача про відкладення розгляду справи (вх. № 702 від 09.01.2026 та вх. № 769 від 12.01.2026), у зв`язку з тим, що представником позивача було обгрунтовано та доведено обставини поважності причин неявки у судове засідання 13.01.2026.
Ухвалою суду від 13.01.2026, продовжено підготовче провадження у справі №922/4021/25, в межах строків, визначених Господарським процесуальним кодексом України.
Ухвалою суду, яка постановлена без оформлення окремого процесуального документа від 13.01.2026, відкладено підготовче засідання на 09.02.2026.
Ухвалою суду, яка постановлена без оформлення окремого процесуального документу від 09.02.2026, задоволено клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву (вх.№ 29876 від 22.12.2025) та поновлено останньому процесуальний строк для подання відзиву,
Ухвалою суду, яка постановлена без оформлення окремого процесуального документу від 09.02.2026, прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи відзив від відповідача (вх. № 29876 від 22.12.2025).
Ухвалою суду, яка постановлена без оформлення окремого процесуального документа від 09.02.2026, відмовлено позивачу в задоволенні клопотання (вх. №29993 від 22.12.2025) щодо заперечення на поновлення відповідачу пропущеного строку на подання відзиву, з тих підстав, що останній довів суду поважність причин пропуску строку на подання відзиву.
Ухвалою суду, яка постановлена без оформлення окремого процесуального документа від 09.02.2026, прийнято із долученням до матеріалів справи відповідь на відзив (вх. 30490 та вх. № 30634 від 31.12.2025).
Ухвалою суду, яка постановлена без оформлення окремого процесуального документа від 09.02.2026, відкладено підготовче засідання на 16.02.2026.
09.02.2026, через кабінет підсистеми "Електронний суд", від відповідача надійшли додаткові пояснення (вх.№ 3129).
13.02.2026, через електронну пошту суду, від позивача надійшли додаткові пояснення (вх.№ 3697).
Ухвалою суду, яка постановлена без оформлення окремого процесуального документа від 16.02.2026, прийнято до розгляду із долученням до матеріалів справи, додаткові пояснення від відповідача (вх. № 3129 від 09.02.2026) та додаткові пояснення від позивача (вх. № 3697 від 13.02.2026).
16.02.2026, присутні в судовому засіданні представники учасників справи, не заперечили проти призначення справи до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду, яка постановлена без оформлення окремого процесуального документа від 16.02.2026, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу для розгляду по суті на 02.03.2026.
16.02.2026, через канцелярію суду, від позивача надійшли додаткові письмові пояснення (вх.№ 3858).
Актом Господарського суду Харківської області від 16.02.2026, складено акт про те, що письмові пояснення за вх. № 3858 від 16.02.2026, не містять підпису директора Приватного ремонтного - будівельного підприємства "Рембуд".
02.03.2026, через кабінет підсистеми "Електронний суд", від позивача надійшли додаткові письмові пояснення (вх.№ 4954) із клопотанням про долучення доказів.
02.03.2026, через кабінет підсистеми "Електронний суд", від позивача надійшло клопотання про витребування письмових доказів та допит свідків (вх.№ 4956).
Ухвалою суду, яка постановлена без оформлення окремого процесуального документа від 02.03.2026, залишено без розгляду та повернуто додаткові письмові пояснення позивачу (вх. № 3858 від 16.02.2026), з підстав відсутності на їх примірнику підпису директора Приватного ремонтного - будівельного підприємства "Рембуд", що зафіксовано актом Господарського суду Харківської області від 16.02.2026. 
Ухвалою суду, яка постановлена без оформлення окремого процесуального документа від 02.03.2026, відповідно до ч. 2 ст. 207, ч. 2 ст. 118 ГПК України, залишено без розгляду клопотання позивача про витребування письмових доказів та допит свідків (вх. № 4956 від 02.03.2026).
Ухвалою суду, яка постановлена без оформлення окремого процесуального документа від 02.03.2026, прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи додаткові пояснення позивача (вх. № 4954 від 02.03.2026), в іншій частині клопотання про долучення доказів - залишено без розгляду на підставі частини 2 статті 207 та частини 2 статті 118 ГПК України.
Ухвалою суду, яка постановлена без оформлення окремого процесуального документа від 02.03.2026, відкладено розгляд справи по суті на 23.03.2026.
16.03.2026, через канцелярію суду, від позивача надійшли додаткові письмові пояснення (вх.№ 6218).
16.03.2026, через канцелярію суду, від позивача надійшло клопотання про витребування письмових доказів та допит свідків (вх.№ 6219).
16.03.2026, через кабінет підсистеми "Електронний суд", від позивача надійшли додаткові пояснення (вх.№ 6220) із клопотанням про долучення доказів.
Ухвалою суду, яка постановлена без оформлення окремого процесуального документа від 23.03.2026, прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи додаткові письмові пояснення (вх.№ 6218 від 16.03.2026).
Ухвалою суду, яка постановлена без оформленні окремого процесуального документа від 23.03.2026, на підставі частини 2 статті 207 та частини 2 статті 118 ГПК України, залишено без розгляду клопотання позивача про витребування доказів та допит свідків (вх. № 6219 від 16.03.2026).
Ухвалою суду, яка постановлена без оформлення окремого процесуального документа від 23.03.2026, прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи додаткові пояснення позивача (вх. № 6220 від 16.03.2026), в іншій частині клопотання про долучення доказів - залишено без розгляду на підставі частини 2 статті 207 та частини 2 статті 118 ГПК України.
Ухвалою суду, яка постановлена без оформлення окремого процесуального документа від 23.03.2026, на підставі статті 42 ГПК України, частково задоволено клопотання представника позивача про прийняття до розгляду та долучення до матеріалів справи додаткових пояснень (вх. № 6218 від 16.03.2026), в іншій частині клопотання про долучення доказів - залишено без розгляду на підставі частини 2 статті 207 та частини 2 статті 118 ГПК України.
Представниця відповідача в судове засідання по розгляду справи по суті 23.03.2026 з`явилась, просила суд відмовити в задоволенні позову.
Позивач та його представник в судове засідання по розгляду справи по суті 23.03.2026 не з`явились, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до вимог статті 124, пунктів 2, 3, 4 частини 2 статті 129 Конституції України, статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Статтею 237 ЦК України визначається поняття та підстави представництва, відповідно до частин 1, 3 якої, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Водночас, відповідно до частин 1, 2 статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.
В силу наведених законодавчих положень, сторона у справі не позбавлена права особисто брати участь у судовому процесі або мати декілька представників з метою забезпечення представництва своїх інтересів у судовому засіданні. При цьому приймати участь в судовому засіданні безпосередньо в приміщенні суду або в режимі відеоконференції. 
Разом з тим, суд приймає до уваги, що відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004, та інші).
Відповідно до статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Враховуючи, що участь в судовому засіданні є правом учасників справи відповідно до статті 42 ГПК України, а явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалася, суд вважає, що неявка позивача та його представника, в призначене судове засідання не перешкоджає, розгляду справи по суті.
На підставі частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує практику ЄСПЛ як джерело права, зокрема, у справі «Осіпов проти України», де Суд нагадав, що стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Суд повинен лише встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента (там само). З точки зору Конвенції заявник не має доводити, що його відсутність у судовому засіданні справді підірвала справедливість провадження або вплинула на його результат, оскільки така вимога позбавила б змісту гарантії статті 6 Конвенції.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
У судовому засіданні, 23.03.2026, судом оголошено скорочений текст (вступну та резолютивну частини) рішення суду. 
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Як встановлено з матеріалів справи, до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі за текстом - Відділення, АМК, Східне МТВ АМКУ, відповідач) надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дімекскомфорт-1» (далі - ТОВ «Дімекскомфорт-1», заявник, Підприємство) від 14.03.2024 № 17 (далі за текстом - заява), щодо наявності у діях Приватного ремонтного - будівельного підприємства "Рембуд" (далі за текстом - ПРБП «Рембуд», позивач), ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції.
ТОВ «Дімекскомфорт-1» у своїй заяві повідомило Відділення, що зважаючи на його позитивний імідж серед мешканців міста Суми, співвласники багатоквартирного будинку № 82-А по вулиці Героїв Крут в місті Суми запросили його представника на збори співвласників 29.08.2023, з метою обрання іншого надавача послуги з управління їх будинком та надання відповідей щодо діяльності, якості надання послуг, планів на обслуговування будинку, можливої ціни послуги та обговорення умов договору про надання послуги з управління будинком № 82-А по вулиці Героїв Крут в місті Суми. 
За інформацією заявника, з 01.05.2023 ПРБП «Рембуд» було управителем багатоквартирного будинку № 82-А по вулиці Героїв Крут в місті Суми, що підтверджується договором від 01.05.2023 № 2-82А/У (далі - Договір № 2-82А/У) про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. 
Відповідно до пункту 9.1 Договору № 2-82А/У, цей Договір набирав чинності з 01.05.2023 та укладався строком на 1 рік. 
Згідно з пунктом 9.3 Договору № 2-82А/У його дія припиняється у разі закінчення строку дії Договору, на який його укладено, якщо одна із сторін повідомила про відмову від Договору не пізніше, ніж за один місяць до закінчення строку його дії. 
На зборах співвласники багатоквартирного будинку № 82-А по вулиці Героїв Крут в місті Суми були прийняті рішення, які оформлені протоколом від 29.08.2023 б/н, про відкликання управителя ПРБП «Рембуд» та припинення дії Договору № 2-82А/У; обрання ТОВ «Дімекскомфорт-1» управителем будинку; затвердження умов договору з ТОВ «Дімекскомфорт-1» на управління будинком; відкликання уповноваженої особи від співвласників будинку Рибіна Івана Васильовича та обрання уповноваженою особою Повалій Костянтина Володимировича. 
Укладений між співвласниками будинку № 82-А по вулиці Героїв Крут в місті Суми та ТОВ «Дімекскомфорт-1» договір від 29.08.2023 № 10 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, мав набрати чинності з 01.05.2024. 
За інформацією, повідомленою ТОВ «Дімекскомфорт-1», правовим управлінням Сумської міської ради відповідно до частини дев`ятої статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прийнято на зберігання поданий із заявою від 19.09.2023 протокол зборів співвласників будинку № 82-А по вулиці Героїв Крут в місті Суми від 29.08.2023 б/н.
Проте, ТОВ «Дімекскомфорт-1» отримало колективне звернення мешканців будинку № 82-А по вулиці Героїв Крут в місті Суми від 06.11.2023 б/н, у якому жителі повідомили, що 26.10.2023 у всіх поштових скриньках мешканців будинку були вкладені листи з підписами та мокрими печатками адміністрації ПРБП «Рембуд». Дані листи містили звітні дані щодо діяльності ПРБП «Рембуд» за 2020 - 2023 роки по управлінню їхнім будинком та інформацію щодо фінансового стану і господарської діяльності ТОВ «Дімекскомфорт-1», зокрема, ПРБП «Рембуд» було поширено інформацію, яка містила наступні відомості про ТОВ «Дімекскомфорт-1»: «Згідно поданого звіту до ДПІ за ІІІ квартал 2023р., у штаті 6 працівників не повної зайнятості, щодо обслуговування інших будинків дані відсутні, тобто фірма нульова, яка за реєстрова 17 березня 2023 року з статутним фондом - 2000 грн. та два директора (директор + директор, бухгалтер…? - «хороша фірма»…). Усі послуги, згідно тарифу будуть виконуватись за рахунок підрядних організацій, а це подвійні податки Вашого тарифу, так як у них відсутнє все, навіть адреса офісу, який знаходиться в оренді» (мовою оригіналу).
ТОВ «Дімекскомфорт-1» вважає, що у тому контексті, який вказано в Інформації ПРБП «Рембуд», даний факт несе негативний відтінок щодо нелегальної діяльності Заявника.
Листом голови Відділення від 01.04.2024 за № 70-02/С-966, заяву ТОВ «Дімекскомфорт-1» залишено без руху.
Листом від 15.04.2024 № 27 ТОВ «Дімекскомфорт-1» надало інформацію, пояснення та копії документів на Лист голови Відділення від 01.04.2024 № 70-02/С-966.
Листом голови Відділення від 03.06.2024 № 70-02/1310е, розгляд Заяви ТОВ «Дімекскомфорт-1» продовжено на 60 календарних днів. 
ПРБП «Рембуд» було надіслано вимогу голови Відділення від 22.05.2024 № 70-02/1101е про надання інформації, на яку ПРБП «Рембуд» надало відповідь листом від 21.06.2024 № 461.
Листом від 21.06.2024 № 461 ПРБП «Рембуд» підтвердило факт поширення ним Інформації про ТОВ «Дімекскомфорт-1» серед мешканців будинку АДРЕСА_1 та надало наступні пояснення своїх дій. Так, ПРБП «Рембуд» в Листі зазначає, що до нього 30.08.2023 та 31.08.2023 звернулись співвласниця будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 із заявою б/н та співвласники зазначеного будинку, а саме Рибін Іван Васильович та Фанірова (ініціали не вказані) із заявами, які містили прохання роз`яснити питання тарифів та надати повну інформацію щодо господарської діяльності ТОВ «Дімекскомфорт-1». На підставі викладеного ПРБП «Рембуд» поширило відповідну Інформацію щодо своєї господарської діяльності та діяльності ТОВ «Дімекскомфорт-1». При цьому ПРБП «Рембуд» зазначило, що інформацію щодо Заявника взято із відкритих джерел.
ПРБП «Рембуд» стверджує, що поширена ним Інформація не порушує норм законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, зокрема не є порівняльною рекламою та не дискредитує Заявника.
Так, ПРБП «Рембуд» вважає, що під словосполученням «нульова фірма», зазначеним в Інформації щодо господарської діяльності Заявника «у штаті 6 працівників не повної зайнятості, щодо обслуговування інших будинків дані відсутні, тобто фірма нульова, яка за реєстрова 17 березня 2023 року з статутним фондом - 2000 грн. та два директора (директор + директор, бухгалтер…? - «хороша фірма»…» (мовою оригіналу), малося на увазі, що ТОВ «Дімекскомфорт-1» є новим управителем по відношенню до ПРБП «Рембуд», оскільки, за твердженням ПРБП «Рембуд», Заявник раніше не мав господарських відносин з мешканцями будинку № 82-А по вулиці Героїв Крут в місті Суми.
На підтвердження того, що слово «нульовий» означає «новий» ПРБП «Рембуд» посилається на наукові джерела, зокрема, на перший словник українського молодіжного сленгу, відповідно до якого слова «нульовий» або «нульцевий» означають абсолютно новий.
ПРБП «Рембуд» вважає, що вказана характеристика щодо ТОВ «Дімекскомфорт-1» як нового суб`єкта господарювання ніяк його не дискредитує.
При цьому, ПРБП «Рембуд» зауважує, що факт організації певним суб`єктом господарювання збору підписів на його користь шляхом перемовин з певною ініціативною групою співвласників будинку є доказом недобросовісної конкуренції з боку такого суб`єкта господарювання у формі схиляння до бойкоту суб`єкта господарювання.
Крім того, ПРБП «Рембуд» вважає, що викладені ним у Інформації обставини не свідчать про наявність в його діях дискредитації чи протиправної порівняльної реклами щодо ТОВ «Дімекскомфорт-1».
ПРБП «Рембуд» зазначає, що на дату надання відповіді Листом він надає послугу з управління співвласникам багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , згідно укладеного з співвласниками будинку Договору № 3-82А/У від 01.05.2024, який укладено строком на 1 рік.
Відділенням були отримані звернення від співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , а саме: звернення ОСОБА_2 від 01.05.2024 б/н, на яке було надано відповідь від 26.06.2024 № 70-02/1784е, звернення ОСОБА_3 від 01.05.2024 б/н, на яке було надано відповідь від 26.06.2024 №70-02/1789е, звернення ОСОБА_4 від 01.05.2024 б/н , на яке було надано відповідь від 26.06.2024 370-02/1788е, звернення ОСОБА_5 від 01.05.2024 б/н, на яке було надано відповідь від 26.06.2024 № 70-02/1787е, звернення Кондусь Н.Б. від 02.05.2024 б/н, на яке було надано відповідь від 26.06.2024 № 70-02/1786е, звернення ОСОБА_6 від 02.05.2024 б/н, на яке було надано відповідь від 26.06.2024 № 70-02/1785е, звернення ОСОБА_7 від 01.05.2024 б/н, на яке було надано відповідь від 26.06.2024 № 70-02/1783е.
Розпорядженням адміністративної колегії Відділення від 05.08.2024 № 70/160-рп/к, розпочато розгляд справи № 5/20-140-24, за ознаками вчинення ПРБП «Рембуд» порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченого статтею 8 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, у тому числі щодо його товарів, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.
Листом Відділення від 05.08.2024 № 70-02/2466е до ПРБП «Рембуд» було направлено копію розпорядження адміністративної колегії Відділення від 05.08.2024 № 70/160-рп/к про початок розгляду справи № 5/20-140-24.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за номером 0600949248582 лист від 05.08.2024 № 70-02/2466е з копією розпорядження адміністративної колегії Відділення від 05.08.2024 № 70/160-рп/к отриманий ПРБП «Рембуд» 22.08.2024.
Листом Відділення від 05.08.2024 № 70-02/2478е, ТОВ «Дімекскомфорт-1», повідомлено про початок розгляду справи № 5/20-140-24 за результатами розгляду заяви ТОВ «Дімекскомфорт-1».
Листом від 20.09.2024 № 615 ПРБП «Рембуд» надіслало Відділенню свої заперечення на розпорядження адміністративної колегії від 05.08.2024 № 70/160-рп/к про початок розгляду справи № 5/20-140-24.
Листом від 20.09.2024 № 616 ПРБП «Рембуд» надіслало клопотання щодо отримання Відділенням доказів у справі №5-20-140-24 від Головного Управління Державної податкової служби в Сумській області, у вигляді копії форми фінансової звітності «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску», поданої ТОВ «Дімекскомфорт-1» за ІІІ квартал 2023 року, на яке було надано Відділенням відповідь від 08.10.2024 № 70-02/3593е.
Головному Управлінню Державної податкової служби в Сумській області Відділенням було надіслано лист голови Відділення про надання інформації від 07.10.2024 № 70-02/3582е, на який було отримано відповідь від Відділення від 15.10.2024 № 7771/5/18-28-24-01-05.
До ТОВ «Дімекскомфорт-1» Відділенням було надіслано листа від 29.07.2025 № 70-02/4794е, щодо надання пропозицій до формування питань, які потребують включення до анкети опитування споживачів. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за номером 0601175324830 лист від 29.07.2025 № 70-02/4794е вручено ТОВ «Дімекскомфорт-1» 08.08.2025.
До ПРБП «Рембуд», Відділенням, було надіслано листа від 29.07.2025 № 70-02/4796е, щодо надання пропозицій до формування питань, які потребують включення до анкети опитування споживачів, на який було отримано відповідь листом від 07.08.2025 б/н. 
Головному Управлінню Державної податкової служби в Сумській області направлено вимогу Голови Відділення про надання інформації від 16.09.2025 №70-02/5688е, на яку було отримано відповідь від 22.09.2025 №5853/5/18-289-04-01-09.
До ПРБП «Рембуд», Відділенням, надіслано вимогу Голови Відділення про надання інформації від 16.09.2025 № 70-02/5686е, на яку було отримано відповідь від 26.09.2025 № 882.
Головному Управлінню Пенсійного Фонду України в Сумській області направлено вимогу Голови Відділення про надання інформації від 24.09.2025 № 70-02/5820е, на яку було отримано відповідь від 03.10.2025 № 1800-0605-8/39415.
До ТОВ «Дімекскомфорт-1» Відділенням надіслано вимогу Голови Відділення про надання інформації від 01.10.2025 № 70-02/5961е, на яку отримано відповідь від 08.10.2025 № 77 та листом від 09.10.2025 № 78 надано затребувану інформацію.
Дорученням Голови Відділення від 08.10.2025 № 70-03/7-вд, уповноважено Третій відділ досліджень і розслідувань Відділення, провести опитування споживачів, з метою отримання додаткових доказів для встановлення фактичних обставин справи № 5/20-140-24.
На підставі доручення Голови Відділення від 08.10.2025 № 70-03/7-вд, в період з 09.10.2025 по 14.10.2025 (включно), проведено опитування споживачів (далі - опитування) в місті Суми.
В ході опитування було опитано 61 (шістдесят одного) респондента дорослої вікової категорії. Респондентам запропоновано дати відповіді на 2 питання в анкеті:
1) Чи викликає у Вас довіру Підприємство, яке надає послуги з управління багатоквартирним житловим будинком, якщо у нього: «Згідно поданого звіту до ДПІ за ІІІ квартал 2023р., у штаті 6 працівників не повної зайнятості, щодо обслуговування інших будинків дані відсутні, тобто фірма нульова, яка за реєстрова 17 березня 2023 року з статутним фондом - 2000 грн. та два директора (директор + директор, бухгалтер…? - «хороша фірма»…). Усі послуги, згідно тарифу будуть виконуватись за рахунок підрядних організацій, а це подвійні податки Вашого тарифу, так як у них відсутнє все, навіть адреса офісу, який знаходиться в оренді»?
2) Чи обрали б Ви Підприємство управляти Вашим багатоквартирним житловим будинком, якщо у нього викликає довіру Підприємство, яке надає послуги з управління багатоквартирним житловим будинком, якщо у нього: «Згідно поданого звіту до ДПІ за ІІІ квартал 2023р., у штаті 6 працівників не повної зайнятості, щодо обслуговування інших будинків дані відсутні, тобто фірма нульова, яка за реєстрова 17 березня 2023 року з статутним фондом - 2000 грн. та два директора (директор + директор, бухгалтер…? - «хороша фірма»…). Усі послуги, згідно тарифу будуть виконуватись за рахунок підрядних організацій, а це подвійні податки Вашого тарифу, так як у них відсутнє все, навіть адреса офісу, який знаходиться в оренді»?
За результатами проведеного опитування встановлено, що:
- у 83,6 % опитаних споживачів не викликає довіру Підприємство, яке надає послуги з управління багатоквартирним житловим будинком, якщо у нього: «Згідно поданого звіту до ДПІ за ІІІ квартал 2023р., у штаті 6 працівників не повної зайнятості, щодо обслуговування інших будинків дані відсутні, тобто фірма нульова, яка за реєстрова 17 березня 2023 року з статутним фондом - 2000 грн. та два директора (директор + директор, бухгалтер…? - «хороша фірма»…). Усі послуги, згідно тарифу будуть виконуватись за рахунок підрядних організацій, а це подвійні податки Вашого тарифу, так як у них відсутнє все, навіть адреса офісу, який знаходиться в оренді», у 13,1 % відсотка опитаних споживачів таке Підприємство викликає довіру; 2 респондента (3,3 % від опитаних споживачів) обрали свій варіант відповіді; 
- 91,8 % опитаних споживачів не обрали б Підприємство управляти своїм багатоквартирним житловим будинком, якщо у нього: «Згідно поданого звіту до ДПІ за ІІІ квартал 2023р., у штаті 6 працівників не повної зайнятості, щодо обслуговування інших будинків дані відсутні, тобто фірма нульова, яка за реєстрова 17 березня 2023 року з статутним фондом - 2000 грн. та два директора (директор + директор, бухгалтер…? - «хороша фірма»…). Усі послуги, згідно тарифу будуть виконуватись за рахунок підрядних організацій, а це подвійні податки Вашого тарифу, так як у них відсутнє все, навіть адреса офісу, який знаходиться в оренді», 1 респондент (1,6 % від опитаних споживачів) вказав, що «для надання оцінки відсутня повна інформація», і 6,6 % опитаних споживачів обрали б таке Підприємство управляти своїм житловим будинком;
- 82,0 % опитаних споживачів вважають, що поширення інформації про Підприємство: «Згідно поданого звіту до ДПІ за ІІІ квартал 2023р., у штаті 6 працівників не повної зайнятості, щодо обслуговування інших будинків дані відсутні, тобто фірма нульова, яка за реєстрова 17 березня 2023 року з статутним фондом - 2000 грн. та два директора (директор + директор, бухгалтер…? - «хороша фірма»…). Усі послуги, згідно тарифу будуть виконуватись за рахунок підрядних організацій, а це подвійні податки Вашого тарифу, так як у них відсутнє все, навіть адреса офісу, який знаходиться в оренді» може шкодити діловій репутації Підприємства, а 13,1 % опитаних споживачів так не вважають, 3 респондента (4,9 % від опитаних споживачів) обради свій варіант відповіді.
Третім відділом досліджень і розслідувань Відділення за результатами проведеного опитування споживачів складено звіт від 15.10.2025 № 73.
Листом від 17.10.2025 № 70-02/6310е на адресу ТОВ «Дімекскомфорт-1» надіслано копію витягу з подання з попередніми висновками у справі № 5/20-140-24.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за номером R067021047659 лист від 17.10.2025 № 70-02/6310е з копією витягу з подання з попередніми висновками у справі № 5/20-140-24 отриманий ТОВ «Дімекскомфорт-1» 23.10.2025.
Листом від 17.10.2025 № 70-02/6311е ПРБП «Рембуд» надіслано копію подання з попередніми висновками у справі № 5/20-140-24.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за номером R067021049244 лист від 17.10.2025 № 70-02/6311е з копією подання з попередніми висновками у справі № 5/20-140-24 отриманий ПРБП «Рембуд» 23.10.2025.
За результатами розгляду адміністративною колегією Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України справи № 5/20-140-24, дії ПРБП «Рембуд», у вигляді поширення неправдивих відомостей серед мешканців будинку № 82-А по вулиці Героїв Крут в місті Суми, пов`язаних з ТОВ «Дімекскомфорт-1» та його діяльністю, у тому числі щодо його послуг, які могли завдати шкоди його діловій репутації, визнано порушенням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченим статтею 8 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» у вигляді дискредитації суб`єкта господарювання.
На порушника накладено штраф у розмірі 68 000 гривень 00 копійок, та зобов`язано ПРБП «Рембуд» у 10-ти денний строк з дня одержання цього рішення, спростувати серед мешканців будинку № 82-А по вулиці Героїв Крут в місті Суми, поширені ним неправдиві відомості.
Зобов`язано ПРБП «Рембуд» у 10-ти денний строк, з дня одержання цього рішення, спростувати серед мешканців будинку неправдиві відомості, поширення яких визнано згідно з пунктом 1 резолютивної частини цього рішення порушенням, шляхом надсилання листа кожному мешканцю співвласнику будинку № 82А по вул. Героїв Крут в м. Суми та повідомити Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України про виконання цих дій протягом 5 днів із дня виконання, з наданням копій підтверджуючих документів. 
Копію вищевказаного рішення, ПРБП «Рембуд» отримало 06.11.2025.
Подаючи позов до суду, позивач зазначив, що при розгляді справи № 5/20-140-24, відповідач допустив порушення Закону України «Про захист економічної конкуренції» в частині дотримання процедури розгляду справи, оскільки діяв по відношенню до ПРБП «Рембуд» упереджено, безпідставно не врахувавши надані позивачем заперечення щодо попередніх висновків у справі. Зокрема, позивач зазначає, що 23 жовтня 2025 року на адресу позивача надійшов лист Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, датований 17.10.2025 за № 70-02/6311е, до якого була додана копія подання з попередніми висновками адміністративної колегії у справі № 5/20-140/24, та в яких, відділом досліджень і розслідувань в Сумські області Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, запропоновано ПРБП «Рембуд» надати свої міркування або заперечення, щодо викладених у поданні висновків. 
ПРБП «Рембуд», керуючись нормою абз. 3 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про захист економічної конкуренції», 30.10.2025 о 12:35 год. надіслало, в електронному вигляді, на електронну адресу відповідача, khrv@amcu.gov.ua, свої письмові заперечення, щодо попередніх висновків у справі та просило взяти до їх уваги при прийняття рішення. 
Однак, позивач вказує у позові, що у пункті 150 оскаржуваного рішення, відповідач зазначив, що на подання з попередніми висновками у справі № 5/20-140-24, заявник та відповідач, не надали заперечень чи зауважень, що свідчить про неврахування поданих ПРБП «Рембуд» заперечень, без роз`яснення причин і правовий підстав їх відхилення.
Також позивач, у позові наполягає на тому, що в порушення принципу законності, відповідачем, упереджено та безпідставно не взято до уваги наданий ПРБП «Рембуд» перелік запитань до анкети опитування, ініційованого адміністративною колегією у справі № 5/20-140-24. 
Зокрема, позивач зазначає, що 04 серпня 2025 року на адресу ПРБП «Рембуд» надійшов лист Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 70-02/4799е від 29.07.2025, в якому повідомлялось про проведення опитування споживачів, та висловлено пропозицію у 5-денний строк з дня отримання цього листа, надати перелік питань, які на думку відповідача, потребують включення до анкети. 
Позивач у позові зазначає, що у визначений в листі термін 07.08.2025, ПРБП «Рембуд», шляхом направлення електронної та письмової заяв, адресованих відповідачу та Відділу досліджень і розслідувань в Сумській області Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, було надіслано перелік пропонованих питань в кількості 12 штук. Однак, як вбачається зі змісту пунктів 128-131 оскаржуваного рішення, жодне із запропонованих ПРБП «Рембуд» питань не було включено до анкети опитування і підстав не включення запропонованих позивачем питань оскаржуване рішення не містить. 
Натомість, як-то зазначає позивач у позові, як вбачається із пункту 130 оскаржуваного рішення, приймаючи рішення від 30.10.2025 у справі № 5/20-140-24, відповідач керувався результатами опитування споживачів на питання: «чи може поширення інформації про Підприємство: «Згідно поданого звіту до ДПІ за III квартал 2023р., у штаті 6 працівників не повної зайнятості, щодо обслуговування інших будинків дані відсутні, тобто фірма нульова, яка за реєстрова 17 березня 2023 року з статутним фондом - 2000 грн. та два директора (директор + директор, бухгалтер...? - «хороша фірма»...). Усі послуги, згідно тарифу будуть виконуватись за рахунок підрядних організацій, а це подвійні податки Вашого тарифу, так як у них відсутнє все, навіть адреса офісу, який знаходиться в оренді» шкодити діловій репутації ТОВ «Дімекскомфорт-1».
Однак, на думку позивача, таке формулювання вказаного питання суперечить Порядку проведення опитувань споживачів під час розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (про захист від недобросовісної конкуренції), дослідження ринку, затвердженому Розпорядженням Антимонопольного комітету України від 28 грудня 2023 року № 23-рп.
Також, позивач зазначає, що оскаржуване рішення відповідача ґрунтується на недоведених обставинах, які мають значення для справи і які визнано встановленими, а висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, зважаючи на те, що по-перше, відповідачем не наведено переконливих доказів того факту, що вказані словосполучення (як кожне окремо, так і в сукупності), дискредитує ТОВ «Дімекскомфорт-1» як суб`єкта господарювання, завдало або могло завдати шкоди його діловій репутації, по-друге відповідач безпідставно і необґрунтовано вважав доведеним той факт, що поширене позивачем твердження «щодо обслуговування інших будинків дані відсутні» є порушенням ст. 8 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», по-третє відповідач не навів жодного обґрунтування в оскаржуваному рішенні на підтвердження встановленого ним факту, згідно з яким вислів «та два директора (директор + директор, бухгалтер...? - «хороша фірма»...)» (мовою оригіналу) є негативним по відношенню до ТОВ «Дімекскомфорт-1» і дискредитує її як суб`єкта господарювання, а по-четверте недоведеними є висновки адміністративної колегії відповідача про те, що поширене позивачем твердження «з статутним фондом - 2000 грн.» (мовою оригіналу) є дискримінаційним по відношенню до ТОВ «Дімекскомфорт-1», та порушує норму ст. 8 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції».
Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що Східне МТВ АМКУ листом від 17.10.2025 № 70-02/6311е, тобто, за 13 днів до засідання адміністративної колегії, направило позивачу копію подання з попередніми висновками у справі № 5/20-140-24, та зазначило у супровідному листі, що засідання адміністративної колегії Відділення щодо результатів розгляду справи № 5/20-140-24, відбудеться в приміщенні Відділення 30.10.2025 о 12-30.
Відповідач зазначає у відзиві, що до листа від 30.10.2025 б/н, яким позивачем було надіслано до Відділення заперечення на Подання з попередніми висновками у справі № 5/20-140-24, було додано Протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, згідно якого підпис електронного документу створено та успішно перевірено, цілісність даних підтверджено. Час підпису (підтверджено кваліфікованою позначкою часу для підпису від Надавача): 12 година 35хвилин 24 секунди 30.10.2025. 
В той же час, відповідач наполягає на тому, що у матеріалах позовної заяви (сторінка 126) в якості додатку долучено скріншот направлення на електронну адресу Відділення khrv@amcu.gov.ua електронного документу з назвою та форматом «Лист.PDF.p7s.zip» в якому зафіксовано відмітку дати та часу «30 жовтня, 12:38» (мова оригіналу). 
Тобто, на думку відповідача, позивачу, на час направлення листа від 30.10.2025 б/н з навою та форматом «Лист.PDF.p7s.zip», був відомий факт того, що вже 8 хвилин, як адміністративною колегією Відповідача здійснюється розгляд питання, щодо прийняття Рішення Східного МТВ АМКУ, за яким ПРБП «Рембуд» є стороною в Справі.
Отже, відповідач у відзиві стверджує, що час відправлення пошти і час її отримання адресатом різняться, оскільки між цими моментами існують затримки: час доставки поштовими серверами, час обробки поштою самого адресата, а також час, коли отримувач перевірить свою пошту, а система відправника отримає підтвердження про доставку, що і є моментом одержання електронної кореспонденції за законом, зокрема, Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг».
Також відповідач зазначає, що згідно Доповідної записки головного спеціаліста відділу організаційної роботи Відділення Олени Калмикової від 30.10.2025, яка у відповідності до своєї посадової інструкції, затвердженої Головою Відділення 22.09.2023, уповноважена на прийом вхідної кореспонденції та її передачу виконавцям згідно резолюції Голови Східного МТВ АМКУ, електронний лист з вкладеним у ньому документом під назвою та форматом «Лист.PDF.p7s.zip», в якому містилися заперечення позивача, надійшов до поштової скриньки Відділення khrv@amcu.gov.ua о 12 годині 39 хвилин. Надалі, зазначений електронний документ було зареєстровано, роздруковано, та передано в паперовій формі, секретарю адміністративної колегії Східного МТВ АМКУ.
Таким чином, відповідач стверджує, що на момент отримання адміністративною колегією Відділення заперечень, останньою питання про прийняття рішення у антимонопольній справі № 5/20-140-24 вже було вирішено по суті, і на момент такого прийняття, до колегіального органу відповідача, позивачем не було подано відповідних зауважень/ заперечень, що і було відображено у пункті 150 розділу 6 Рішення СМТВ АМКУ. 
В той же час, відповідач у відзиві наполягає на тому, що подання заперечень, зокрема, після прийняття рішення у антимонопольній справі № 5/20-140-24, не скасовує його автоматично і не зупиняє дію вже ухваленого рішення Відділення, а отже, є безпідставними твердження ПРБП «Рембуд» про неврахування доказів та упередженість ставлення до позивача колегіального органу Східного МТВ АМКУ.
Також у відзиві відповідач стверджує, що опитування у антимонопольній справі № 5/20-140-24 було здійснено у відповідності до Порядку АМКУ, та на підставі доручення Голови Відділення від 08.10.2025 № 70-03/7-вд, в період з 09.10.2025 по 14.10.2025 (включно) серед споживачів у місті Суми.
Відповідач у відзиві зауважує, що більшість питань, запропонованих Підприємством у листі від 07.18.2025 б/н, стосувалися господарської діяльності ПРБП «Рембуд» та ТОВ «Дімекскомфорт-1», а не поширення інформації у відповідності до положень статті 8 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції».
В той же час, сутність спору у господарській справі № 922/4021/25 полягає у визнанні протиправним та скасуванні Рішення СМТВ АМКУ, яким позивача було притягнуто до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а не захисту суб`єктом господарювання в судовому порядку ділової репутації, включаючи вимоги про спростування неправдивої інформації, надання відповіді на неї, відшкодування матеріальної (збитків) та моральної шкоди, а також, вимагання публічних вибачень, згідно з положеннями статей 297, 299 та 277 Цивільного кодексу України.
Відповідач зауважує у відзиві, що позивач у матеріалах позовної зави не бере до уваги той факт, що дії позивача територіальним відділенням АМК були визнані недобросовісною конкуренцією, а не лише поширенням недостовірної інформації.
Суд зазначає, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.
Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Враховуючи положення статей 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.
За висновками суду, в матеріалах справи достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними матеріалами.
Предметом доказування у справі, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд самостійно оцінює докази, надані сторонами у справі, у їх сукупності, керуючись принципом вірогідності, передбаченим статтею 79 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з цією статтею, наявність обставин, на які посилається сторона, вважається доведеною, якщо докази, надані на їх підтвердження, є більш вірогідними, ніж докази, надані на їх спростування. Питання про вірогідність доказів суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання, враховуючи всі обставини справи.
Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 19.09.2019 у справі №924/831/17, від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 22.09.2022 у справі №924/1146/21, від 06.10.2022 у справі №922/2013/21, від 17.11.2022 у справі №904/7841/21).
Предметом спору у цій справі визнання протиправним та скасування рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.10.2025 у справі № 5/20-140-24.
Відповідно до частин 1, 4 статті 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.
Спірні правовідносини сторін регулюються Законами України "Про Антимонопольний комітет України", «Про захист економічної конкуренції", «Про захист від недобросовісної конкуренції", а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.
Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції" Державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.
Статтею 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що одним з основних завдань Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.
Відповідно до статті 21 Закону України "Про захист економічної конкуренції" вчинення суб`єктами господарювання дій, визначених цим Законом як недобросовісна конкуренція, тягне за собою накладення штрафу у розмірі до п`яти відсотків доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) суб`єкта господарювання за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. Накладення штрафу здійснюється відповідно до частин третьої - сьомої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції».
Згідно частини 1 статті 23 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", діяльність щодо виявлення, запобігання та припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, проводиться Антимонопольним комітетом України, його органами та посадовими особами з додержанням процесуальних засад, визначених законодавчими актами України про захист економічної конкуренції .
Відповідно до статті 27 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" процесуальні засади діяльності органів Антимонопольного комітету України щодо захисту від недобросовісної конкуренції, зокрема розгляд справ про недобросовісну конкуренцію, порядок виконання рішень та розпоряджень органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень, їх перевірка, перегляд, оскарження та гарантії учасників процесу, інші питання щодо захисту від недобросовісної конкуренції регулюються законодавством про захист економічної конкуренції з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" передбачено, органи Антимонопольного комітету України у справах про недобросовісну конкуренцію приймають обов`язкові для виконання рішення про: визнання факту недобросовісної конкуренції; припинення недобросовісної конкуренції; офіційне спростування за рахунок порушника поширених ним неправдивих, неточних або неповних відомостей; накладання штрафів; закриття провадження у справі.
Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.
Статтею 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначені повноваження Антимонопольного комітету у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
У постанові від 02.07.2019 у справі № 910/23000/17 Велика Палата Верховного Суду наголосила на важливості дотримання принципу належного врядування та унеможливлення свавільного використання дискреційних повноважень, що орган Антимонопольного комітету України має враховувати при ухваленні рішень.
Перевіряючи дії АМК на відповідність законодавству України, суд не втручаючись у дискрецію (вільний розсуд) Антимонопольного комітету України, з`ясовує і визначає наявність/відсутність, а тому доведеність/недоведеність, обґрунтованість/ необґрунтованість передбачених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підстав для визнання недійсним рішення АМК через призму/критерії, зокрема, неповноти з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведеності обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; неправильності застосування норм матеріального і процесуального права тощо. Саме таким чином суд і здійснює перевірку на відповідність реалізації дискреції закону (праву), так і на узгодженість рішень/дій, прийнятих на підставі дискреції, з правами особи, загальними принципами публічної адміністрації, процедурними нормами, обставинами справи тощо.
Саме до повноважень органів АМК віднесено вирішення питання щодо початку розгляду справи, здійснення розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, встановлення та кваліфікації правопорушення, в тому числі й об`єктивної його сторони. А на суд покладено обов`язок перевірки дотримання органом АМК вимог законодавства та прийняття ним рішення на підставі, у спосіб та у межах повноважень, передбачених законодавством України, та, за наявності/доведеності/обґрунтованості підстав, передбачених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", - змінити, скасувати чи визнати недійсним рішення АМК, з урахуванням доводів та меж заявлених позивачем вимог (близька за змістом правова позиція суду є послідовною та викладена, зокрема і в постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі № 910/17929/19).
Верховний Суд у постанові від 27.01.2022 у справі № 910/20506/20 зазначив, що суд, розглядаючи позов про визнання недійсним рішення АМК, не має встановлювати безпосередньо наявність чи відсутність недобросовісної конкуренції в діях позивача, а зобов`язаний перевірити наявність чи відсутність визначених законом підстав для визнання рішення АМК недійсним (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №910/21488/17, від 17.09.2020 у справі № 910/1254/19).
З огляду на наведене, суду в цій справі належить надати правову кваліфікацію відносинам сторін, встановити обставини та дослідити їх в контексті саме порушення законодавства про захист економічної конкуренції згідно складу правопорушення відповідно до кваліфікації визначеної відповідачем, перевірити вагомі (визначальні) аргументи сторін, наявність/відсутність, а відтак доведеність/недоведеність, обґрунтованість/необґрунтованість позивачем передбачених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підстав для визнання недійсними рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 30.10.2025 у справі № 5/20-140-24.
Частинами 1, 2 статті 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняття розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі. При розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України: збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.
Статтею 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Особи, які беруть участь у справі, мають право надавати докази та доводити їх достовірність (об`єктивність).
Отже, при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України мають проводити дії, спрямовані на всебічне, повне і об`єктивне з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін шляхом збирання і аналізу документів, висновків експертів, пояснень осіб, іншої інформації, що є доказом у справі, та в межах своїх повноважень приймати рішення у справі, в якому наводити мотиви його прийняття, зазначати встановлені обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, на підставі яких прийнято рішення.
Пунктом 3 розділу VII Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5 (в редакції розпорядження Антимонопольного комітету № 169-р від 29.06.1998) уповноважені на розгляд справи працівники Комітету, територіального відділення, які здійснюють збір та аналіз доказів, проводять дії, спрямовані на всебічне, повне й об`єктивне з`ясування дійсних обставин справи, прав та обов`язків сторін. Зокрема, у справах можуть проводитися такі дії як дослідження регіонального або загальнодержавного ринку, одержання від сторін, третіх осіб, інших осіб письмових та усних пояснень, які фіксуються у протоколі, опитування споживачів (юридичних та фізичних осіб).
Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.08.2024 № 70/160-рп/к розпочато розгляд справи № 5/20-140-24 за ознаками вчинення ПРБП «РЕМБУД» порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченого статтею 8 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, у тому числі щодо його товарів, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.
Судом також встановлено, що з метою отримання додаткових доказів для встановлення фактичних обставин антимонопольної справи № 5/20-140-24, зокрема, впливу таких обставин на поведінку споживачів в умовах конкуренції, у відповідності до Порядку проведення опитувань споживачів під час розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (про захист від недобросовісної конкуренції), дослідження ринку, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 28.12.2023 № 23-р, зареєстрованим Міністерством юстиції України 26.01.2024 за №143/41488 (далі - Порядок проведення опитування), та на підставі доручення Голови Відділення від 08.10.2025 № 70-03/7-вд в період з 09.10.2025 по 14.10.2025 (включно) проведено опитування споживачів (далі - опитування) в місті Суми.
Пунктом 4 глави VI Порядку проведення опитувань встановлено, що анкета повинна містити питання, які: 1) стосуються виключно предмета справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (про захист від недобросовісної конкуренції), проведення дослідження ринку; 2) сформульовані таким чином, щоб не спонукати споживача до певної конкретної відповіді; 3) сформульовані таким чином, щоб забезпечити учаснику опитування можливість самостійно викласти свою думку; 4) містять однозначну, зрозумілу для споживача термінологію; 5) є послідовними, логічно сформульованими, несуперечливими, лінгвістично та граматично правильними.
Варіанти відповідей повинні мати наскрізну порядкову нумерацію арабськими цифрами (пункт 7 глави VI Порядку проведення опитувань).
Щодо доводів позивача про порушення відповідачем Порядку проведення опитувань, то суд зазначає таке.
В ході опитування було опитано 61 (шістдесят одного) респондента дорослої вікової категорії. Респондентам запропоновано дати відповіді на 2 питання в анкеті:
1) Чи викликає у Вас довіру Підприємство, яке надає послуги з управління багатоквартирним житловим будинком, якщо у нього: «Згідно поданого звіту до ДПІ за ІІІ квартал 2023р., у штаті 6 працівників не повної зайнятості, щодо обслуговування інших будинків дані відсутні, тобто фірма нульова, яка за реєстрова 17 березня 2023 року з статутним фондом - 2000 грн. та два директора (директор + директор, бухгалтер…? - «хороша фірма»…). Усі послуги, згідно тарифу будуть виконуватись за рахунок підрядних організацій, а це подвійні податки Вашого тарифу, так як у них відсутнє все, навіть адреса офісу, який знаходиться в оренді»?
2) Чи обрали б Ви Підприємство управляти Вашим багатоквартирним житловим будинком, якщо у нього викликає довіру Підприємство, яке надає послуги з управління багатоквартирним житловим будинком, якщо у нього: «Згідно поданого звіту до ДПІ за ІІІ квартал 2023р., у штаті 6 працівників не повної зайнятості, щодо обслуговування інших будинків дані відсутні, тобто фірма нульова, яка за реєстрова 17 березня 2023 року з статутним фондом - 2000 грн. та два директора (директор + директор, бухгалтер…? - «хороша фірма»…). Усі послуги, згідно тарифу будуть виконуватись за рахунок підрядних організацій, а це подвійні податки Вашого тарифу, так як у них відсутнє все, навіть адреса офісу, який знаходиться в оренді»
За результатами проведеного опитування встановлено, що:
- у 83,6 % опитаних споживачів не викликає довіру Підприємство, яке надає послуги з управління багатоквартирним житловим будинком, якщо у нього: «Згідно поданого звіту до ДПІ за ІІІ квартал 2023р., у штаті 6 працівників не повної зайнятості, щодо обслуговування інших будинків дані відсутні, тобто фірма нульова, яка за реєстрова 17 березня 2023 року з статутним фондом - 2000 грн. та два директора (директор + директор, бухгалтер…? - «хороша фірма»…). Усі послуги, згідно тарифу будуть виконуватись за рахунок підрядних організацій, а це подвійні податки Вашого тарифу, так як у них відсутнє все, навіть адреса офісу, який знаходиться в оренді», у 13,1 % відсотка опитаних споживачів таке Підприємство викликає довіру; 2 респондента (3,3 % від опитаних споживачів) обрали свій варіант відповіді; 
- 91,8 % опитаних споживачів не обрали б Підприємство управляти своїм багатоквартирним житловим будинком, якщо у нього: «Згідно поданого звіту до ДПІ за ІІІ квартал 2023р., у штаті 6 працівників не повної зайнятості, щодо обслуговування інших будинків дані відсутні, тобто фірма нульова, яка за реєстрова 17 березня 2023 року з статутним фондом - 2000 грн. та два директора (директор + директор, бухгалтер…? - «хороша фірма»…). Усі послуги, згідно тарифу будуть виконуватись за рахунок підрядних організацій, а це подвійні податки Вашого тарифу, так як у них відсутнє все, навіть адреса офісу, який знаходиться в оренді», 1 респондент (1,6 % від опитаних споживачів) вказав, що «для надання оцінки відсутня повна інформація», і 6,6 % опитаних споживачів обрали б таке Підприємство управляти своїм житловим будинком;
- 82,0 % опитаних споживачів вважають, що поширення інформації про Підприємство: «Згідно поданого звіту до ДПІ за ІІІ квартал 2023р., у штаті 6 працівників не повної зайнятості, щодо обслуговування інших будинків дані відсутні, тобто фірма нульова, яка за реєстрова 17 березня 2023 року з статутним фондом - 2000 грн. та два директора (директор + директор, бухгалтер…? - «хороша фірма»…). Усі послуги, згідно тарифу будуть виконуватись за рахунок підрядних організацій, а це подвійні податки Вашого тарифу, так як у них відсутнє все, навіть адреса офісу, який знаходиться в оренді» може шкодити діловій репутації Підприємства, а 13,1 % опитаних споживачів так не вважають, 3 респондента (4,9 % від опитаних споживачів) обради свій варіант відповіді.
Суд не встановив, а позивачем не доведено фактів, що під час опитування споживачів, було якось спотворено або іншим чином здійснено вплив на опитування споживачів чи встановлення їх результатів.
Водночас, суд враховує, що в ході проведення розслідування та розгляду антимонопольної справи, та до прийняття оспорюваного рішення, позивач власних доказів на спростування наявних в матеріалах справи антимонопольної справи №5/20-140-24 результатів опитування споживачів не подавав.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12.06.2025 № 924/55/25, у загальному розумінні результати опитування думки споживачів у сукупності з іншими доказами наявними у матеріалах справи, можуть прийматися на підтвердження наявності у діях особи порушень, передбачених статтею 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції". Суд має обов`язок достеменно перевірити та встановити, чи підтверджують та/або навпаки спростовують (не дають можливості встановити) наявні у матеріалах антимонопольної справи докази у тому числі і результати анонімного опитування думки споживачів, обставини, які доводять наявність у діях особи порушень, передбачених статтею 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції".
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2019 у справі №910/23000/17 зазначила, що для кваліфікації дій суб`єктів господарювання як недобросовісної конкуренції необов`язково з`ясовувати настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, настання інших відповідних наслідків. Достатньо встановити сам факт вчинення дій, визначених законом як недобросовісна конкуренція (статті 5, 7, 11, 13-15 і "Про захист від недобросовісної конкуренції"), або можливості настання зазначених наслідків у зв`язку з відповідними діями таких суб`єктів господарювання (статті 6 і 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", статті 4, 6, 8, 15-1, 16-18 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції").
Відтак, відповідачем установлено, що інформація «Згідно поданого звіту до ДПІ за ІІІ квартал 2023р., у штаті 6 працівників не повної зайнятості, щодо обслуговування інших будинків дані відсутні, тобто фірма нульова, яка за реєстрова 17 березня 2023 року з статутним фондом - 2000 грн. та два директора (директор + директор, бухгалтер…? - «хороша фірма»…). Усі послуги, згідно тарифу будуть виконуватись за рахунок підрядних організацій, а це подвійні податки Вашого тарифу, так як у них відсутнє все, навіть адреса офісу, який знаходиться в оренді» (мовою оригіналу), могла вплинути на рішення потенційного споживача послуг, не обрати таке підприємство своїм Управителем житла, і на їхню думку може шкодити діловій репутації цього підприємства. Зважаючи на те, що інформація стимулює зацікавленість споживачів, розповсюджена позивачем серед мешканців відомості про ТОВ «Дімекскомфорт-1», може ставити позивача, в більш вигідне становище та може надавати йому переваги, посилюючи при цьому свою конкурентну позицію не завдяки власним досягненням, а шляхом поширення неточних відомостей. 
Відтак, аргументи позивача щодо неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, суд відхиляє як необґрунтовані і безпідставні.
Абзацом 11 пункту 3 розділу VII Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України передбачено, що за результатами збирання та аналізу доказів у справі складається подання з попередніми висновками, що вноситься на розгляд органів Комітету, яким підвідомча справа, разом із матеріалами справи.
Копії подання з попередніми висновками (або витяги з нього, що не містять інформації з обмеженим доступом, яка має бути виключена або зачорнена чи змінена в інший спосіб, що забезпечує достатній захист та водночас повноту обґрунтування зроблених органом Комітету попередніх висновків, а також визначеної відповідним державним уповноваженим, головою територіального відділення інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які беруть участь у справі, або перешкодити подальшому розгляду справи) не пізніше ніж за десять днів до прийняття рішення у справі надсилаються сторонам та третім особам (абзац 1 пункту 6 розділу VII Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України ).
Відповідно до абзацу 2 пункту 7 розділу VII Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України про дату, час і місце розгляду справи особи, що беруть участь у справі, повідомляються листом засобами поштового зв`язку не пізніше ніж за п`ять днів до дня її розгляду .
Як вбачається з пунктів 33-37 рішення Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, Третім відділом досліджень і розслідувань Відділення, за результатами проведеного опитування споживачів, складено звіт від 15.10.2025 № 73.
Листом від 17.10.2025 № 70-02/6310е на адресу ТОВ «Дімекскомфорт-1» надіслано копію витягу з подання з попередніми висновками у справі № 5/20-140-24.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за номером R067021047659 лист від 17.10.2025 № 70-02/6310е з копією витягу з подання з попередніми висновками у справі № 5/20-140-24 отриманий 
ТОВ «Дімекскомфорт-1» 23.10.2025.
Листом від 17.10.2025 № 70-02/6311е, до ПРБП «Рембуд» Відділенням надіслано копію подання з попередніми висновками у справі № 5/20-140-24.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за номером R067021049244 лист від 17.10.2025 № 70-02/6311е з копією подання з попередніми висновками у справі № 5/20-140-24 отриманий ПРБП «Рембуд» 23.10.2025.
Вищезазначені обставини позивачем не оспорюються та свідчать про обізнаність позивача з попередніми висновками відповідача у справі №5/20-140-24.
Судом встановлено, що рішенням адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.04.2025 № 63/34-р/к, за результатами розгляду справи № 5/20-140-24 визнано, що дії ПРИВАТНОГО РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «РЕМБУД», у вигляді поширення неправдивих відомостей серед мешканців будинку № 82-А по вулиці Героїв Крут в місті Суми, пов`язаних з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІМЕКСКОМФОРТ-1» та його діяльністю, у тому числі щодо його послуг, які могли завдати шкоди його діловій репутації, є порушенням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченим статтею 8 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» у вигляді дискредитації суб`єкта господарювання.
На порушника накладено штраф у розмірі 68 000 гривень 00 копійок, та зобов`язано ПРИВАТНЕ РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «РЕМБУД» у 10-ти денний строк з дня одержання цього рішення, спростувати серед мешканців будинку № 82-А по вулиці Героїв Крут в місті Суми, поширені ним неправдиві відомості.
Зобов`язано ПРИВАТНЕ PEMOОНТНО-БУДІВЕЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «РЕМБУД» у 10-ти денний строк, з дня одержання цього рішення, спростувати серед мешканців будинку неправдиві відомості, поширення яких визнано згідно з пунктом 1 резолютивної частини цього рішення порушенням, шляхом надсилання листа кожному мешканцю співвласнику будинку АДРЕСА_1 та повідомити Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України про виконання цих дій протягом 5 днів із дня виконання, з наданням копій підтверджуючих документів. 
Відповідно до статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції", статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" у разі доведення вчинення порушення залежно від обставин у справі може бути прийнято одне чи декілька рішень.
У рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення, обґрунтування розміру штрафу та спростування заперечень, наданих особами, які беруть участь у справі, до подання з попередніми висновками у справі (у разі їх наявності). Під час вирішення питання про накладення штрафу у резолютивній частині рішення вказується розмір штрафу. Резолютивна частина рішення, крім відповідних висновків та зобов`язань, передбачених статтею 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та статтею 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у необхідних випадках має містити вказування на дії, які відповідач повинен виконати або від яких утриматися для припинення порушення та усунення його наслідків (пункт 4 розділу VIIІ Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України).
Що ж до недодержання органом Антимонопольного комітету України інших процедурних правил у розгляді справ про порушення конкурентного законодавства або при проведенні ним перевірки додержання суб`єктом господарювання конкурентного законодавства, то воно може мати наслідком визнання господарським судом відповідного рішення такого органу недійсним лише у випадках, коли відповідне порушення унеможливило або істотно ускладнило з`ясування фактичних обставин, що мають значення для прийняття органом Антимонопольного комітету України правильного рішення у справі, наприклад, порушено право особи, яка бере участь у справі, на подання доказів, клопотань, усних і письмових пояснень (заперечень), пропозицій щодо питань, які виносяться на експертизу, тощо.
Якщо порушення органом Антимонопольного комітету України процедурних правил у розгляді справи про порушення конкурентного законодавства не призвело до прийняття неправильного рішення по суті розглянутої ним справи, то у господарського суду з урахуванням положень частини другої статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" немає підстав для визнання оспорюваного рішення недійсним. (пункт 6 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» № 15 від 26.12.2011).
Статтею 10bis Паризької конвенції про охорону промислової власності від 20.03.1883, що набула чинності для України 25.12.1991, актом недобросовісної конкуренції вважається будь-який акт конкуренції, що суперечить чесним звичаям у промислових і торговельних справах. Зокрема, підлягають забороні вказівки чи ствердження, використання яких при здійсненні комерційної діяльності може ввести громадськість в оману щодо характеру, способу виготовлення, властивостей, придатності до застосування чи кількості товарів.
Статтями 1, 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку. Суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.
Недобросовісною конкуренцією є будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності. Недобросовісною конкуренцією є дії у конкуренції, зокрема визначені главами 2-4 цього Закону (стаття 1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції").
Главою 3 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" передбачено дії у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, тобто повідомлення суб`єктом господарювання, безпосередньо або через іншу особу, одній, кільком особам або невизначеному колу осіб, у тому числі в рекламі, неповних, неточних, неправдивих відомостей, зокрема внаслідок обраного способу їх викладення, замовчування окремих фактів чи нечіткості формулювань, що вплинули або можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання (замовлення) чи реалізації (продажу, поставки, виконання, надання) товарів, робіт, послуг цього суб`єкта господарювання.
Відповідно до статті 151 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", інформацією, що вводить в оману, є, зокрема, відомості, які містять неповні, неточні або неправдиві дані про походження товару, виробника, продавця, спосіб виготовлення, джерела та спосіб придбання, реалізації, кількість, споживчі властивості, якість, комплектність, придатність до застосування, характеристики, особливості реалізації товарів, робіт, послуг, ціну і знижки на них, а також про істотні умови договору; містять неповні, неточні або неправдиві дані про фінансовий стан чи господарську діяльність суб`єкта господарювання; приписують повноваження та права, яких не мають, або відносини, в яких не перебувають; містять посилання на обсяги виробництва, придбання, продажу чи поставки товарів, виконання робіт, надання послуг, яких фактично не було на день поширення інформації).
Як зазначив Верховний Суд у постанові №924/55/25 від 12.06.2025 положення статті 151 Закону "Про захист від недобросовісної конкуренції" в основному ґрунтуються на тому, що введенням в оману є певні дії суб`єкта господарювання, які направлені на свідоме вчинення дій визначених законом як недобросовісна конкуренція, зокрема, повідомлення безпосередньо самим суб`єктом або через іншу особу, одній, кільком особам або невизначеному колу осіб, неповних, неточних, неправдивих відомостей, які пов`язані із власною господарською діяльністю відповідного суб`єкта господарювання.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснює господарську діяльність в якості суб`єкта господарювання з 25.01.1994, в тому числі у сфері надання послуг з управління багатоквартирним будинком. 
ТОВ «Дімекскомфорт-1», також здійснює господарську діяльність в якості суб`єкта господарювання з 17.03.2023, в тому числі у сфері надання послуг з управління багатоквартирним будинком. 
Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 12.03.2019 № 123 затверджено Положення про порядок визначення узагальнюючого оцінювального показника привабливості (рейтингу) суб`єктів господарювання, що надають послуги з управління багатоквартирним будинком, для споживачів міста Суми. Зазначений рейтинг суб`єктів господарювання, що надають послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Суми (далі - Управителі житла) (далі - Рейтинг Управителів житла) складається та опубліковується на офіційному веб-сайті Сумської міської ради з метою визначення узагальнюючого показника привабливості суб`єктів господарювання, що надають послуги з управління багатоквартирним будинком, та доведення до відома населення міста Суми більш повної та об`єктивної інформації щодо діяльності таких суб`єктів господарювання у сфері управління багатоквартирними будинками. 
Згідно з показниками Рейтингу Управителів житла ПРБП «Рембуд» протягом 2019, 2020, 2023 років займав посеред інших Управителів житла відповідно такі місця: 4 місце з 12, 3 з 10, 4 місце з 11, що свідчить про відповідну ділову репутацію Позивача як Управителя житла. 
В абзаці другому пункту 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Ділова репутація є своєрідною оцінкою діяльності юридичної особи або пов`язаної з нею фізичної особи (керівник, засновник або кінцевий бенефіціар), яка ґрунтується на висновках щодо ділових якостей та морального обличчя цих суб`єктів, дотримання ними вимог законодавства та належного виконання договірних зобов`язань перед партнерами і співробітниками. Ділова репутація полягає у визнанні здобутків юридичної особи або пов`язаної з нею фізичної особи, їхнього авторитету, в тому, що від них чекають надалі, який обсяг відповідальності на них покладено та як оцінюють їхні вчинки оточення та суспільство загалом. 
Ринок послуг з управління багатоквартирним будинком в місті Суми є конкурентним, зокрема, завдяки чинним положенням законодавства про житлово-комунальні послуги, яке, зокрема, складається із Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII), Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-VIII (далі - Закон № 417-VIII), Постанови Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 №712 , якою затверджено Правила надання послуги з управління багатоквартирним будинком (далі - Правила надання послуги з управління багатоквартирним будинком) та Типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, а також можливості потенційних споживачів послуг управителів житла та самих Управителів ознайомлюватися з інформацією про їхню діяльність на офіційному сайті Сумської міської ради. 
Законами № 2189-VIII та № 417-VIII передбачено право співвласників будинку самостійно обрати будь-якого управителя їхнього будинку. 
Процедура обрання співвласниками управителя будинку передбачена статтею 10 Закону № 417-VIII - співвласники скликають у передбаченому законом порядку загальні збори, на яких шляхом поіменного голосування приймають відповідне рішення, а для співвласників, які не брали участі у зборах проводиться письмове опитування. 
Таким чином формування думки кожного співвласника будинку з боку Управителя житла, який бажає стати надавачем послуг з управління відповідного багатоквартирного будинку, щодо віддання свого голосу саме за нього є вкрай важливим, як і збереження та захист своєї ділової репутації. 
Багатоквартирний будинок № 82-А по вулиці Героїв Крут в місті Суми знаходився на обслуговуванні Позивача з 2016 року згідно з рішенням співвласників вказаного будинку, разом з тим ринок послуг з управління багатоквартирним будинком в місті Суми відкритий і рішення щодо обрання того чи іншого Управителя житла залежить від думки та вибору співвласників житла на загальних зборах. 
Співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 вирішили змінити управителя будинку, і 29.08.2023, були проведені загальні збори співвласників будинку, на яких був присутній і директор ТОВ «Дімекскомфорт-1» ОСОБА_8 для надання відповідей мешканцям щодо пропозицій по обслуговуванню будинку. 
Рішенням загальних зборів від 29.08.2023 співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 вирішили обрати своїм управителем житла ТОВ «Дімекскомфорт-1» замість Позивача, обрати новою уповноваженою особою від співвласників будинку ОСОБА_9 замість ОСОБА_10 , затвердити умови договору з ТОВ «Дімекскомфорт-1».
Таким чином ТОВ «Дімекскомфорт-1» та позивач перейшли у фазу активних конкурентних відносин між собою за обслуговування вказаного будинку. 
Відповідно до рішення загальних зборів від 29.08.2023, уповноваженою особою від співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_9 було підписано із ТОВ «Дімекскомфорт-1» Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 29.08.2023 №10, який згідно з пунктом 31 договору набирав чинності з 01.05.2024 і укладався на 1 рік. 
До 01.05.2024 року між співвласниками багатоквартирного будинку № 82-А та позивачем мав діяти Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01.05.2023 № 2-82 А/У. 
Позивач у своїх листах від 21.06.2024 № 461, від 20.09.2024 № 615, які були надіслані на адресу Відділення, стверджував, що метою поширення ним Інформації про ТОВ «Дімекскомфорт-1» та його діяльність, 26.10.2023, була не дискредитація ТОВ «Дімекскомфорт-1», а задоволення звернень мешканців будинку, які звертались до нього за інформацією щодо ТОВ «Дімекскомфорт-1», а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (ініціали не вказані у зверненні). 
Разом з тим, суд констатує, що звернення ОСОБА_1 датоване 30.08.2024, звернення ОСОБА_10 датоване 31.08.2024, звернення Фанірової (ініціали не вказані) датоване 31.08.2024, додаткове звернення ОСОБА_1 датоване 04.09.2024, проте інформацію про ТОВ «Дімекскомфорт-1» та його діяльність позивач надав лише 26.10.2024, і не переліченим громадянам відповідними листами, а всім мешканцям будинку, шляхом вкидання Інформації в кожну поштову скриньку, що підтверджується як уповноваженою особою від співвласників будинку ОСОБА_9 , так і підписами під колективним зверненням та окремими зверненнями до Відділення восьми співвласників будинку. 
Вищенаведене свідчить, що, поширюючи інформацію про ТОВ «Дімекскомфорт-1» та його діяльність серед співвласників будинку АДРЕСА_1 , позивач діяв не на підставі звернень ОСОБА_1 , ОСОБА_10 та Фанірової (ініціали не вказані), а за власною ініціативою в умовах змагання із ТОВ «Дімекскомфорт-1» за обслуговування будинку, та з метою формування певної думки співвласників будинку, як споживачів, щодо його діяльності та діяльності ТОВ «Дімекскомфорт-1» на ринку послуг з управління багатоквартирним будинком. 
Також суд зауважує, що у позові позивач стверджує, що поширені ним відомості про ТОВ «Дімекскомфорт-1» наступного змісту: «Згідно поданого звіту до ДПІ ІІІ квартал 2023р., у штаті 6 працівників неповної зайнятості» (мова оригіналу) відповідають дійсності і перевірити їх можна, отримавши копію відповідного Об`єднаного звіту з ЄСВ та ПДФО/ВЗ від Головного управління Державної податкової служби в Сумській області. 
Разом з тим, згідно зі звітною формою за ІІІ квартал 2023 року ТОВ «Дімекскомфорт-1» податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, наданою листом Головного управління Державної податкової служби в Сумській області. від 15.10.2024 № 7771/5/18-28-24-01-05, в ТОВ «Дімекскомфорт-1» у вересні 2023 року працювало 6 працівників, у 3-х з них вказана ознака неповного робочого часу. 
Відтак, поширені позивачем відомості про ТОВ «Дімекскомфорт-1», що згідно поданого звіту до ДПІ ІІІ квартал 2023р., у штаті 6 працівників неповної зайнятості - не відповідають дійсності. 
Суд також зазначає, що в ході розслідування Відділенням у справі № 5/20-140-24, ПРБП «Рембуд» стверджував, що інформація про ТОВ «Дімекскомфорт-1» взята ним, зокрема, із загальнодоступних відкритих джерел, а саме - веб-портали Оpendatabot (https://opendatabot.ua), Clarity Project (https://clarity-project.info), Youcontrol (https://youcontrol.com.ua). Разом з тим, в ході розслідування Відділенням у справі № 5/20-140-24 з`ясовано, що роздруківки з веб-порталів Оpendatabot (https://opendatabot.ua), Clarity Project (https://clarity-project.info), Youcontrol (https://youcontrol.com.ua), не містять відомостей щодо ТОВ «Дімекскомфорт-1» стосовно того, що у нього працює два директора, що усі послуги які він надає виконуються чи будуть виконуватися за рахунок підрядних організацій, як і не містять інформації, що ним сплачуються «подвійні податки» у своїй діяльності, також вони не містять інформації, що у ТОВ «Дімекскомфорт-1» нічого немає, тобто ні коштів, ні власності - «відсутнє все, навіть адреса офісу, який знаходиться в оренді». 
Також, суд зауважує, що ПРБП «Рембуд», в ході розгляду справи № 5/20-140-24, не надало до Відділення додаткових уточнень джерела отримання ним відомостей, які були ним вказані в поширеній Інформації щодо ТОВ «Дімекскомфорт-1» та його діяльності. 
Таким чином, володіючи інформацією, отриманою з вебпорталів: Оpendatabot (https://opendatabot.ua), Clarity Project (https://clarityproject.info), Youcontrol (https://youcontrol.com.ua) позивачем було розповсюджено неправдиві відомості про ТОВ «Дімекскомфорт-1» і його діяльність.
Крім того, згідно з інформацією, наданою листами ТОВ «Дімекскомфорт-1» від 08.10.2025 № 77, від 09.10.2023 № 78, фактична адреса його офісу співпадає з адресою, яка вказана в ЄДР: 40021, м. Суми, пров. Громадянський, буд. 7, офіс обладнаний відповідною вивіскою з його найменуванням. 
Вищезазначеним спростовуються відомості, поширені позивачем, що у ТОВ «Дімекскомфорт-1» «відсутнє все, навіть адреса, який знаходиться в оренді» (мовою оригіналу). 
ТОВ «Дімекскомфорт-1» надано до Відділення довідку від 19.03.2024 № 11, що станом на 01.10.2023 в штаті ТОВ «Дімекскомфорт-1» працювали: директор, інженеренергетик, 2 двірників та слюсар-сантехнік. 
Згідно зі звітною формою за ІІІ квартал 2023 року ТОВ «Дімекскомфорт-1» «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску», наданої листом Головного управління Державної податкової служби в Сумській області. від 15.10.2024 № 7771/5/18-28-24-01-05, кожному з вищезазначених працівників за виконану роботу було нараховано відповідні суми заробітної плати. 
Окрім того листом від 08.10.2025 № 77 ТОВ «Дімекскомфорт-1» надав Відділенню копії звітної форми «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» з усіма додатками за ІV квартал 2023 року, що містить інформацію про суми нарахованої заробітної плати за жовтень, листопад, грудень 2023 року вказаним працівникам, і копії наказів про їх призначення на відповідні посади. 
Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом із тим, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Таким чином, право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.
Статтею 94 Цивільного Кодексу України передбачено, що юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 200 Цивільного кодексу України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.
Відповідно до визначення термінів, що містяться в статті 1 Закону України «Про інформацію» інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про інформацію» кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Відповідно до частини 1 статті 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.
Відповідно до частини 1 статті 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
За змістом статті 91 Цивільного кодексу України право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 Цивільного кодексу України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб`єкта (підприємця).
Отже, юридична особа, так само як і фізична особа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації відповідно до частини 1 статті 277 Цивільного кодексу України та право на недоторканість ділової репутації відповідно до частини 1 статті 299 Цивільного кодексу України.
В пунктах 8.38 та 8.39 Постанови Верховного Суду від 29.06.2023 у справі №910/2441/22 вказано, що Закон України «Про інформацію» регулює відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації. Цей Закон є базовим нормативно-правовим актом в інформаційній сфері, що надає визначення інформації, регулює її створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту. В частині першій статті 30 Закону України «Про інформацію» встановлено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. 
Згідно з абзацом першим частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. 
Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин як-то:
- поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;
- поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;
- поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;
- поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділову репутацію фізичної чи юридичної особи.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Висловлювання позивача з приводу ТОВ «Дімекскомфорт-1», що: «Згідно поданого звіту до ДПІ за ІІІ квартал 2023р., у штаті 6 працівників не повної зайнятості, щодо обслуговування інших будинків дані відсутні, тобто фірма нульова, яка за реєстрова 17 березня 2023 року з статутним фондом - 2000 грн. та два директора (директор + директор, бухгалтер…? - «хороша фірма»…). Усі послуги, згідно тарифу будуть виконуватись за рахунок підрядних організацій, а це подвійні податки Вашого тарифу, так як у них відсутнє все, навіть адреса офісу, який знаходиться в оренді» (мовою оригіналу) містять інформацію про конкретні недоліки в роботі ТОВ «Дімекскомфорт-1» і надання ним послуг з управління багатоквартирним будинком. 
Отже, зазначені відомості є фактичним твердженням, а не оціночним судженням, як зазначає позивач. 
Позивач та ТОВ «Дімекскомфорт-1» здійснюють підприємницьку діяльність на одному ринку - у сфері надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Тобто, Позивач та ТОВ «Дімекскомфорт-1», є конкурентами. Поширюючи неправдиву інформацію про ТОВ «Дімекскомфорт-1» та його діяльність, позивач міг отримати неправомірні переваги в конкуренції, посилюючи свою конкурентну позицію не завдяки власним досягненням, а шляхом дискредитації свого конкурента та його діяльності.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закон України "Про захист економічної конкуренції" економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.
Таким чином, в сукупності зазначеного, суд констатує, що матеріалами антимонопольної справи № 5/20-140-24, спростовуються відомості, поширені позивачем щодо ТОВ «Дімекскомфорт-1» і його діяльності: «Згідно поданого звіту до ДПІ за ІІІ квартал 2023р., у штаті 6 працівників не повної зайнятості, щодо обслуговування інших будинків дані відсутні, тобто фірма нульова, яка за реєстрова 17 березня 2023 року з статутним фондом - 2000 грн. та два директора (директор + директор, бухгалтер…? - «хороша фірма»…). Усі послуги, згідно тарифу будуть виконуватись за рахунок підрядних організацій, а це подвійні податки Вашого тарифу, так як у них відсутнє все, навіть адреса офісу, який знаходиться в оренді» (мовою оригіналу), таким чином зазначені відомості є неправдивими. 
Крім того, суд зазначає, що дії позивача територіальним відділенням АМК були визнані недобросовісною конкуренцією, а не лише поширенням недостовірної інформації, оскільки позивач не тільки поширив недостовірну інформацію про ТОВ «Дімекскомфорт-1», а й вчинив порушення щодо свого конкурента, передбачене статтею 8 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції". 
Щодо розміру штрафу, накладеного на позивача, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 20 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» вчинення дій, визначених цим законом як недобросовісна конкуренція, тягне за собою відповідальність, передбачену цим законом.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» органи Комітету у справах про недобросовісну конкуренцію приймають обов`язкові для виконання рішення, зокрема, про визнання факту недобросовісної конкуренції, припинення недобросовісної конкуренції, накладання штрафів.
Відповідно до статті 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» вчинення суб`єктами господарювання дій, визначених цим законом як недобросовісна конкуренція, тягне за собою накладення штрафу у розмірі до п`яти відсотків доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) суб`єкта господарювання за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.
Розрахунок розміру штрафу здійснюється відповідно до Порядку визначення розміру штрафу, що накладається за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України 14.12.2023 № 22-рп, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.01.2024 за № 123/41468 (далі - Порядок визначення розміру штрафу).
Згідно з пунктом 11 розділу IV Порядку визначення розміру штрафу за вчинення порушення, передбаченого статтями 1, 4-19 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у разі якщо можливо встановити розмір доходу (виручки), пов`язаного з порушенням, базовий розмір штрафу визначається в розмірі до 15 відсотків від розміру такого доходу (виручки) залежно від ступеня негативного впливу на конкуренцію, що встановлюється в кожному конкретному випадку вчинення порушення з урахуванням обставин справи та положень пункту 2 цього розділу.
Згідно з пунктом 1 розділу V Порядку визначення розміру штрафу у разі наявності обставин, що беруться до уваги під час визначення розміру штрафу, базовий розмір штрафу збільшується або зменшується з урахуванням цих обставин.
Відповідно до пункту 1 розділу VI Порядку визначення розміру штрафу розмір доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, у якому накладається штраф, відповідно до якого визначається граничний розмір штрафу, встановлюється:
1)на підставі документально підтверджених відомостей, наданих відповідачем;
2) на підставі відомостей, визначених формою № 2 «Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід)», наведеною в додатку 1 до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 лютого 2013 року № 73, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 року за № 336/22868.
Відповідно до інформації, наданої ГОЛОВНИМ УПРАВЛІННЯМ ДЕРЖАВНОЇ ПОДАТКОВОЇ СЛУЖБИ У СУМСЬКІЙ ОБЛАСТІ листом 22.09.2025 № 5853/5/18-28-04-01-09 (вх. Відділення № 70-01/3949 від 22.09.2025) та ПРБП «РЕМБУД» листом від 26.09.2025 № 882 (вх. Відділення № 70-01/3995 від 26.09.2025), дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) ПРБП «РЕМБУД» за 2024 рік склав 20 294 000,00 (двадцять мільйонів двісті дев`яносто чотири тисячі) гривень.
Отже, розмір накладеного на позивача штрафу не перевищує п`яти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, тому накладена на позивача сума штрафу є обґрунтованою.
Суд, перевіряючи рішення АМК на відповідність закріпленим статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставам для його зміни, скасування чи визнання недійсним, врахував дискреційні повноваження органів АМК. Рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.10.2025 у справі № 5/20-140-24 є позицією державного органу зі спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності. Рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.10.2025 у справі № 5/20-140-24, ґрунтується на нормах матеріального права, протилежного позивачем не доведено.
На виконання приписів ч.1 ст.59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суд за результатами дослідження змісту оспорюваного рішення та матеріалів справи, перевіривши дотримання відповідачем вимог законодавства та прийняття ним рішення від 30.10.2025 у справі № 5/20-140-24 на підставі, у спосіб та у межах повноважень, передбачених законодавством України, а також оцінивши наведені сторонами доводи та подані докази, дійшов висновку про повноту дослідження відповідачем встановлених обставин справи, можливість встановити мотиви прийняття оспорюваного рішення, які можуть бути достатніми для висновків, викладених у ньому, а відтак про недоведеність позивачем порушення його прав відповідачем та підстав для судового захисту таких прав шляхом визнання оспорюваного рішення недійсним. 
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).
Отже, з огляду на приписи статей 59 та 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у суду відсутні підстави для скасування рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.10.2025 у справі № 5/20-140-24.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Разом з тим, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд, ураховуючи встановлені фактичні обставини справи, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, повно та всебічно дослідивши обставини справи, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя має ґрунтуватись на повному з`ясуванні того, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у справі, якими доказами вони підтверджуються та чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин. У пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 "Справа "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04) Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, пункт 36, від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, пункт 30, від 27.09.2001).
Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
З огляду на вищевикладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.
Керуючись статтями 1-5, 10-13, 20, 41-46, 49, 73-80, 86, 123, 129, 194-196, 201, 208-210, 217-220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд 

УХВАЛИВ:

В позові відмовити повністю.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. 
Повне рішення складено "01" квітня 2026 р. 

Суддя		В.С. Юрченко