Справа № 288/153/26 
Провадження № 2/288/362/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року селище Попільня 
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі: 
головуючого судді - Рудник М. І., 
з участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,
представника позивача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 (далі – позивач) звернулась до суду з позовною заявою до  ОСОБА_3 (далі – відповідач) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в якій вказує, що відповідач являється батьком ОСОБА_4 .
За рішенням Мирноградського міського суду Донецької області з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_4 стягувались аліменти до повноліття дитини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 виповнилося 18 років, тобто він досягнув повноліття, тому на нього було припинено стягнення аліментів на підставі вказаного рішення суду.
Таким чином після досягнення повноліття найстаршою дитиною, позивачка не зверталася до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, тому з відповідача стягуються аліменти на двох дітей за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, а саме в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходів).
Незважаючи на те, що старший син позивачки та відповідача набув повноліття він навчається в «Поліському національному університеті» з 01 вересня 2023 року. Самостійного доходу не має та потребує подальшого утримання. На період навчання проживає в гуртожитку навчального закладу на оплатній основі.
Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач фізично здорова особа, працездатний, має змогу надавати допомогу.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2025 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка відновила своє дошлюбне прізвище ” ОСОБА_5 ”.
За вказаних обставин наявні обставини для стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
Так як з відповідача на користь позивачки стягуються аліментів на двох дітей в розмірі 1/3 частки від всіх розмірів заробітку, тому позивачка вважає за можливе та доцільне вирішити стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частки, яка в сукупності з розміром стягуваних аліментів на інших неповнолітніх дітей - 1/3 частка, буде складати 1/2 частку від усіх видів заробітку (доходів) відповідача.
Позивач просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 (однієї шостої) частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з часу подання позовної заяви і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років.
Ухвалою суду від 04 лютого 2026 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з викликом (повідомленням) сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових доказів щодо заперечення проти позову.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду належним чином повідомлені. 
Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період його навчання в розмірі 1/20 частини ( 5%) доходу відповідача./а.с. 32 - 46/
Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з статтями  274-279 ЦПК України.
Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку.
Відповідно до довідок від 09.04.2022 року № 1817-7000555340 та № 1817-7000555382 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстровані за адресою:  АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування:  АДРЕСА_2 . /а.с. 5, 7/
Як вбачається з рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2025 року, шлюб між  ОСОБА_6 та ОСОБА_3  розірвано. Після розірвання шлюбу відновлено позивачці дошлюбне прізвище – « ОСОБА_5 ». /а.с. 10-11/
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказані  ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис № 343. /а.с. 6/
Згідно Довідки № 020/11-19 від 23 січня 2026 року, виданої Поліським національним університетом, ОСОБА_4 , є здобувачем вищої освіти третього курсу факультету права, публічного управління та національної безпеки денної форми навчання спеціальності 281 «Публічне управління та адміністрування» за освітнім ступенем бакалавр Поліського національного університету IV рівня акредитації. Термін навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року. Навчання за кошти державного бюджету. /а.с. 12/
Відповідно до Договору про тимчасове проживання здобувачів вищої освіти денної форми навчання у студентському гуртожитку Поліського національного університету від 29 серпня 2025 року, даний договір укладено між Поліським національним університетом далі – університет та ОСОБА_4 далі - здобувач, разом – сторони, уклали цей договір про наступне. Університет надає для проживання на період з 01.09.2025 року по 30.06.2026 року ліжко - місце у кімнаті № НОМЕР_2 студентського гуртожитку № НОМЕР_3 , який знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Фещенка – Чопівського, а здобувач сплачує до поселення за весь період проживання, поселяється у гуртожиток і зобов`язується дотримуватися умов даного договору та Положення про користування студентськими гуртожитками. Вартість проживання у місяць залежить від тарифів та кількості спожитих комунальних послуг. Розмір плати може змінюватися у разі підвищення цін на послуги та тарифів на енергоносії. Вартість проживання з 01.09.2025 року по 30.06.2026 року становить 8000 гривень. /а.с. 57-59/
У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. 
Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина на період його навчання, так як у 2023 році син вступив до Поліського національного університету і наразі там навчається на третьому курсі факультету права, публічного управління та національної безпеки денної форми навчання. 
Згідно зі статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного Кодексу України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.
Відповідно до пунктів 15, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз`яснив, відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно статті 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 статті 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Згідно статті 185 Сімейного Кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Положеннями статті 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини чим порушує вимогу статті 198 Сімейного Кодексу України,  згідно якої батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
На підтвердження матеріального стану відповідача ОСОБА_3 , його представником ОСОБА_7 зазначено, що внаслідок російської агресії відповідач втратив житло та вимушений орендувати житло у іншому місці, також втратив стабільний заробіток у розмірі 65 000,00 гривень коли працював на ПРАТ ШУ Покровське, має на сьогодні єдиний дохід - пенсія у розмірі 12972,00 гривень, з якої утримують 50 відсотків на користь позивачки на утримання доньки - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Суд зазначає, що позивачка разом з дітьми також внаслідок російської агресії втратили житло, є внутрішньо переміщеними особами та вимушені орендувати житло у іншому місці. Також представник відповідача у відзиві /а.с.33/ зазначає, що довідку про розмір пенсії відповідача та відрахування з пенсії відповідача нададуть до суду після того, як відповідач отримає цю довідку, однак пройшов значний проміжок часу (майже два місяці), а відповідачем та його представником до даного часу не надано вказану довідку. Також у відзиві посилається на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року по справі № 200/1449/23, проте до матеріалів справи додано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року по справі № 200/3494/22.
Статтею 200 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до пункту 8 статті 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до статті 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
У відповідності до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як вбачається з частини першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, враховуючи ті обставини, що ОСОБА_4 досягнув 18 років, на даний час є студентом денної форми навчання Поліського національного університету, тому не має змоги працювати, а відповідач знаходиться у працездатному віці, отже має змогу утримувати свого повнолітнього сина до закінчення ним навчання, оскільки він потребує матеріальної допомоги, а батько має змогу її надавати. 
Крім того, суд зазначає, що на даний час відповідач сплачує аліменти на двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходу, а на користь повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, заявлено вимогу про стягнення 1/6 частки всіх видів його доходу, що в сукупності з розміром стягуваних аліментів буде складати частку від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, що не перевищує 50% доходу відповідача. Раніше відповідач сплачував аліменти на трьох дітей у розмірі частки від усіх видів його доходу.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач має можливість утримувати матеріально свою повнолітню дитину, що продовжує навчання і потребує матеріальної підтримки, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача аліменти на користь позивача на період навчання сина, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Оскільки позивач згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1331 гривень 20 копійок.
Керуючись Законом України «Про охорону дитинства»; Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3; статтями 7, 180, 181, 182, 185, 191, 198-200 СК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 211, 258, 259, 263-265, 274 - 279, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, - 

УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задовольнити.
Стягувати з  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 , аліменти на користь  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання в розмірі 1/6 (однієї шостої) частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 03 лютого 2026 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. 
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. 
Стягнути з  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 1331 гривня 20 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського 
районного суду        М.І. Рудник