Справа № 161/19012/25 
Провадження № 2/161/2155/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

16 лютого 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області 
в складі: головуючого судді Мазура Д.Г.,
за участю секретаря судового засідання Дручок О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» через свого представника Галіч Жанна звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 12.07.2024 року між ОСОБА_2 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» був укладений договір 222096298, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв автомобіля «Audi А6» д.н.з. НОМЕР_1 . 
15.02.2025 року, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «BMW Х3» д.н.з. НОМЕР_2 .
Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області, відповідач визнаний винним у вчиненні адмінстративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі страхового акту № ОЦВ-25-03-4324/2 від 30.05.2025 року було сплачено власнику «BMW Х3» д.н.з. НОМЕР_2 - страхове відшкодування в сумі 160 000 грн. 00 коп..
Враховуючи, що під час ДТП відповідач перебував в стані алкогольного сп`яніння, відповідно він зобов`язаний сплатити на користь ПАТ «НАСК «Оранта» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 160000,00 грн у порядку регресу. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.
19 вересня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. 
24 листопада 2025 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Від представника позивача ПАТ «НСК «Оранта» Галіч Ж.В. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позов підтримують, щодо винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Встановлено, що копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. На адресу суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштових відправлення з відміткою працівника пошти «повертається за закінченням терміну зберігання».
Таким чином, судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача ОСОБА_1 , про розгляд справи. Суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті.
Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити їх правову позицію щодо предмета спору.
Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.
Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Як встановлено судом, 15.02.2025 о 11 год 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Audi А6» номерний знак  НОМЕР_1 , під час руху не був уважним. Не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанці. В результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «BMW Х3» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .. А також, в результаті зіткнення, водій ОСОБА_1 , допустив наїзд на припаркований автомобіль марки Audi А6, д.н.з. НОМЕР_3 , марки Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_4 та марки Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_5 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водій ОСОБА_1 порушив п.2.6, 12.1, 13.1 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.04.2025 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 34000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) років. (а.с.31-32).
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
12.07.2024 між ПАТ «НСК «Оранта» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме поліс №222096298.
Також судом встановлено що відповідно до договору про страхування наземного транспорту №222096298, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Audi А6» номерний знак  НОМЕР_1  застрахована у ПАТ «НСК «Оранта»
Відповідно до Звіту №99-D/16/31 про оцінку автомобіля «BMW Х3» номерний знак  НОМЕР_2 , складеного 15.05.2025, вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW Х3» номерний знак  НОМЕР_2  складає 430058,21 грн. (а.с.11-15)
17.02.2025  ОСОБА_3  звернувся до ПАТ «НСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 10).
Відповідно до страхового акту №ОЦВ-25-03-4324/2 та розрахунку страхового відшкодування, складених ПАТ «НСК «Оранта», сума страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль складає 160000,00 грн (а.с.8- зворот а.с. 8).
ПАТ «НСК «Оранта» на підставі страхового акту № ОЦВ-25-03-4324/2 від 30.05.2025 сплатило страхове відшкодування потерпілому  ОСОБА_3 в розмірі 160000,00 грн., що підтверджується реєстром безготівкових переказів від суб`єктів господарювання від 02.06.2025 № 108 та платіжною інструкцією №32108 від 02.06.2025.
19.06.2025 від ПАТ «НСК «Оранта» ОСОБА_1 було надіслано регресну вимогу №08-03-14/1-04/7395.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Згідно зі ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Пунктами 2, 3 частини першої статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.
Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. (стаття 990 ЦК України).
Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно зі статтею 6 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У відповідності до ст. 28 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 цього Закону, настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до ч. 1ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що для її застосування необхідні дві умови: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання зобов`язання перед потерпілим; регрес має місце після припинення зобов`язання з відшкодування шкоди.
Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 , який є винуватцем ДТП та скоїв його будучи в стані алкогольного сп`яніння, вимога про стягнення на користь ПАТ «НСК «Оранта» страхове відшкодування у порядку регресу у розмірі 160000,00 грн. підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн.
Керуючись ст.ст.12,259,263-265,268,274,279 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» 160000 (сто шістдесят тисяч) гривень 00 копійок страхового відшкодування у порядку регресу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 
Позивач: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»(місце знаходження: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д, ЄДРПОУ 00034186);
Відповідач:  ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ).
Дата складення повного тексту заочного рішення – 24 лютого 2026 року.
Суддя Луцького міськрайонного суду 
Волинської області Д.Г. Мазур