Справа № 346/983/26 
Провадження № 1-кп/346/550/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2026 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд 
Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 
з участю: секретаря ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/346/550/26, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 06.11.2025 року за № 12025091180000823 щодо 

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , уродженця, жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні нікого не має, особи з інвалідністю ІІІ групи, учасника бойових дій, не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому в умовах воєнного стану.
Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин. 
04.11.2025 року близько 18:36 год. обвинувачений, перебуваючи в приміщенні ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ «ІНТЕР-РІЕЛТІ» І КОМПАНІЯ», а саме філії ломбарду «Благо» відділення №40, що в м. Коломия, по вул. Чорновола, 20, Івано-Франківської області, отримав від працівника вищевказаного ломбарду мобільний телефон марки «Iphone 11Pro» для його одноразового використання та подальшого повернення, однак, з метою особистої наживи вирішив вчинити крадіжку вищевказаного мобільного телефону.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений умисно, в умовах воєнного стану, запровадженого відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 та продовженого з 05:30 год. 07.08.2025 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента N№ 468/2025 від 14.07.2025 року, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв мобільний телефон марки та моделі «Iphone 11 Pro 256GB» зеленого кольору, IME1l: НОМЕР_2 , IME12: НОМЕР_3 , який попередньо надав йому працівник ломбарду для підтвердження операції.
Виконавши всі дії з підтвердження операції у ломбарді, обвинувачений, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, умисно, поклав телефон до кишені куртки та покинув приміщення ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ «ІНТЕР-РІЕЛТІ» І КОМПАНІЯ», а саме філії ломбарду «Благо» відділення № 40. Вартість вищевказаного мобільного телефону марки та моделі «Iphone 11 Pro 256GB» на момент вчинення кримінального правопорушення становила 9 150 грн. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті. При цьому обвинувачений суду пояснив, що в кінці минулого року, перебуваючи в приміщенні вищевказаного ломбарду, викрав телефон марки «Iphone 11 Pro», який йому надав працівник ломбарду в користування, та за допомогою якого він здійснив деякі телефонні дзвінки та дії щодо підтвердження покупок із використанням своєї сім-картки, поклавши його до кишені куртки, та покинув приміщення ломбарду.На наступний день до нього зателефонувала дівчина та попросила повернути вказаний телефон, а він повідомив, що надішле його поштою (АТ «Нова пошта») та запропонував їй оплати вартість послуг поштового зв`язку, з приводу чого між ними виникли непорозуміння. Продовжуючи користуватись вказаним телефоном приблизно тиждень, він поїхав до м. Львів, де у нього його вкрали. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаюється, обіцяє в майбутньому подібного не вчиняти, просить вибачення за створені ним незручності, а також суворо його не карати.
Прокурор вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю, тому просить призначити йому покарання, передбачене санкцією ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі строк 5 років, та, враховуючи його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування ним шкоди до проведення судового розгляду, відсутність обставин, які обтяжують покарання, звільнити його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього частини обов`язків, передбачених ст. 76 КК України; вирішити питання про долю речових доказів, а також про стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат на залучення експерта.
Захисник обвинуваченого погодився із запропонованим прокурором видом та розміром покарання, а також просить при призначенні покарання обвинуваченому, крім перелічених прокурором обставин, що пом`якшують покарання, врахувати, що обвинувачений вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, є особою з інвалідності ІІІ групи та учасником бойових дій, стан його здоров`я.
Крім визнання обвинуваченим своєї вини, пред`явлене йому обвинувачення повністю доводиться такими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями представника потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні 21.04.2026 року пояснив, що в листопаді 2025 року, обвинувачений перебуваючи в приміщенні ломбарду, що за адресою: м. Коломия, вул. Чорновола, 20, Івано-Франківської області, під приводом надання в користування телефону для здійснення дзвінка, отримавши його в користування, скористався цим та викрав його. В процесі здійснення досудового розслідування обвинувачений звернувся до вказаного ломбарду та повністю відшкодував вартість викраденого вищевказаного мобільного телефону в сумі 15 999 грн., яка є ціною його продажу. Факт відшкодування обвинуваченим шкоди представник підтверджує саме його показаннями. Претензій матеріального характеру до нього не має, цивільний позов заявляти не буде, просить призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду. 
21.04.2026 року представник потерпілого подав до суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження у відсутності представника потерпілого, враховуючи показання, надані представником в судовому засіданні 21.04.2026 року, матеріальна шкоди обвинуваченим відшкодована в повному обсязі, просить призначити останньому покарання на розсуд суду (а.п. 69);

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.11.2025 року, згідно з яким ОСОБА_7 вказав, що 04.11.2025 року близько 18 год. в приміщенні ломбарду «Благо» невстановлена особа таємно заволоділа мобільним телефоном марки « Iphone 11 Pro» IMEІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який належить ломбарду, який було передано даній особі для підтвердження операції (підписання договору (а.п. 23);

- даними протоколу огляду предмету від 01.12.2025 року, відповідно до якого проведено огляд диску – відео файлів з камери відео нагляду, яка розміщена в приміщенні ломбарду «Благо», відділення №40, що за адресою: м. Коломия, вул. Чорновола, 20, Івано-Франківської області, із зазначенням дати та години – «04.11.2025, 17:09:15», на яких зафіксовано, що на стільці сидить та спілкується з працівником ломбарду ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (фото №1), до якого о 17:12:15 год. підходить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одягнений в штани чорного кольору, куртку та шапку темно-синього кольорів, взуття чорного кольору (фото №2); о 17:13:36 год. останній сів на стілець біля ОСОБА_8 та очікує своєї черги (фото №3); о 17:21:10 год. ОСОБА_4 в той час, коли ОСОБА_8 закладав речі, підійшов до віконця працівника ломбарду та надав предмет, який тримав в руках, працівнику ломбарду (фото №4), та о 17:34:29 год витягує із своєї наплічної сумки мобільний телефон і показує його працівнику ломбарду (фото № 5), а також надає свій паспорт (фото №6); о 18:32:50 год. він сидить за столом біля віконця працівника ломбарду та, отримавши гроші, спілкується з ним (фото №7), а о 18:34:01 год. користується наданим працівниками ломбарду мобільним телефоном марки «Iphone» (фото №8) та о 18:36:27 год. забирає свої речі зі столу, в тому числі наданий йому в одноразове користування працівниками ломбарду мобільний телефон марки «Iphone», і покидає ломбард (а.п. 24-31); 

- даними висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/109-25/16280-ТВ від 26.11.2025 року, згідно з яким ринкова вартість мобільного телефону (смартфону) бреду «Apple iPhone» серії (моделі) « 11 Pro», об`ємом пам`яті 256 Гб, в корпусі зеленого кольору (Midnight Green) у справному стані без пошкоджень станом на 04.11.2025 року становила 9 150 грн. (а.п.35-42);

- даними висновку судово-психіатричної експертизи № 45 від 10.02.2026 року, згідно з яким ОСОБА_4 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправних дій, виявляє знаки РПП внаслідок поєднаного вживання психоактивних речових, синдром залежності. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину він перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не потребує (а. п. 48-61);
Учасники вважали недоцільним дослідження в судовому засіданні диску із фіксацію камери відеоспостереження, щодо якого складено вищевказаний протокол, а також виклику в судове засідання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
Аналізуючи та оцінюючи усі докази, надані стороною обвинувачення, в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що кожен доказ, а саме показання обвинуваченого, представника потерпілого, протокол огляду предмету, є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_4 .
Отже, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому в умовах воєнного стану. 
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.
Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК України, не встановлено.
Суд враховує особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.п. 43); є особою з інвалідністю ІІІ групи та учасником бойових дій, про що свідчать копії відповідних посвідчення та витягу з Єдиного державного реєстру ветеранів війни (а.п. 62, 64); має постійне місце реєстрації (а.п. 63); стан його здоров`я, зокрема, що звертався за спеціалізованою психіатричною медичною допомогою в поліклінічний підрозділ КНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» та неодноразово знаходився на лікуванні в останній з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, прогредієнтний перебіг з помірним емоційно-вольовим типом дефекту, про що вказано в довідці цього закладу №7020 від 21.11.2025 року (згідно з наказом МОЗ України №1063 від 13.05.2019 року наказ №20, який передбачав облік осіб, які страждають на психічні розлади, визнаний таким, що втратив чинність (а.п. 46)); його негативне відношення до вчиненого, а також думку представника потерпілого щодо призначення йому покарання на розсуд суду, висловлену як в судовому засіданні так і викладену в письмовій заяві від 21.04.2026 року (а.п. 69).
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Згідно з ч. 1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч.4 ст. 185 КК України, тобто у виді позбавлення волі на мінімальний строк, та враховуючи конкретні обставини вказаного кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, звільнити обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням на нього частини обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення про призначення обвинуваченому вказаного покарання.
Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.
Процесуальні витрати в справі складають 1 337,10 грн. на залучення експерта та підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з положеннями ст.124 КПК України. 
Питання про речовий доказ слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України. 
Цивільний позов не заявлено. 
На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 100, 124, 370, 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. 
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4  від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік. 
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4  такі обов`язки: 
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_4  на користь держави 1 337 (одна тисяча триста тридцять сім) гривень 10 копійок процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.
Речовий доказ – диск DVD-RW з відеозаписами, відзнятими камерою відеоспостереження за 04.11.2025 року в приміщення ломбарду «Благо», що за адресою: м. Коломия, вул. Чорновола, 20, Івано-Франківської області, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: 	ОСОБА_1