08.04.26
22-ц/812/757/26
Єдиний унікальний номер судової справи: 486/2274/25
Номер провадження: 22-ц/812/757/26 Суддя - доповідач апеляційного суду Крамаренко Т.В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2026 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:
головуючого - Крамаренко Т.В.,
суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,
із секретарем судового засідання – Богуславською О.М., 
за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 
на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 09 лютого 2026 року, постановлену під головуванням судді – Кологривої Т.М., в приміщенні того ж суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
в с т а н о в и л а:

01 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Південноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позов обґрунтовано тим, що з 18 липня 2025 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, неповнолітніх дітей не мають, а подружні стосунки фактично вже припинені, а тому відновлення сімейних відносин не є можливим. Також спільного життя сторони не ведуть та не мають спільного майна, яке б підлягало поділу. До того ж, обидві сторони згодні на розірвання шлюбу, однак оскільки позивачка проживає за межами України, подати спільну заяву до органів ДРАЦС вони не можуть.
Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 18 липня 2025 року та зареєстрований Південноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 91.
Ухвалою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03 грудня 2025 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Арбузинського районного суду Миколаївської області.
29 грудня 2025 року згідно ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. 
Ухвалою того ж суду від 09 лютого 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України. 
Ухвала суду мотивована тим, що позивач, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, на неодноразові виклики не з`явилась в судові засідання, причини своєї неявки не повідомила, від неї не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутності, а тому з метою недопущення зловживання особами, які беруть учать у справі, своїми процесуальними правами, враховуючи розумні строки розгляду справи, що є вимогою ст. 121 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала до Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції про залишення її позову без розгляду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначала, що була належним чином повідомлена про день та час судових засідань в суді першої інстанції, однак її неявка в судові засіданні відбулась з поважних причин, оскільки вона перебуває у Німеччині та фізично не могла бути присутньою. 
Відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходив.
В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку, передбаченому частиною шостою статті 128 ЦПК України, про що свідчать довідки про доставку судових повісток до електронних кабінетів учасників справи та їх представників.
Згідно частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Ураховуючи наведене, баланс інтересів учасників справи у як найшвидшому розгляді справи, обізнаність учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду цієї справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Судом встановлено, що 01 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Південноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Ухвалою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03 грудня 2025 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Арбузинського районного суду Миколаївської області.
29 грудня 2025 року згідно ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Справу призначено до розгляду на 10 год 30 хв 21 січня 2026 року. 
Оскільки позивачка ОСОБА_1 має зареєстрований електронний кабінет в системі «Електронний суд», судову повістку про виклик до суду нею було отримано 31 грудня 2025 року о 02 год 24 хв, що підтверджується реєстром підтверджень отримання документів з «Електронного суду» учасником справи ( а.с.15).
Згідно протоколу судового засідання, 21 січня 2026 року сторони у судове засідання не з`явились, у зав`язку з чим його було відкладено на 09 лютого 2026 року на 11 год 30 хв.
22 січня 2026 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та про те, що він визнає позовні вимоги.
Позивачка ОСОБА_1 судову повістку про виклик її до суду отримала 23 січня 2026 року о 04 год 20 хв, що підтверджується реєстром підтверджень отримання документів з «Електронного суду» учасником справи ( а.с.19).
09 лютого 2026 року позивачка в судове засідання не з`явилась, у зв`язку з чим ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області її позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України. 
Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції посилався на те, що позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, на неодноразові виклики не з`явилась в судові засідання, причини своєї неявки не повідомила, від неї не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутності, а тому з метою недопущення зловживання особами, які беруть учать у справі, своїми процесуальними правами, враховуючи розумні строки розгляду справи, що є вимогою ст. 121 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Статтею зі статтею 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його не з`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.
Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, ОСОБА_1 зазначала, що сторони неповнолітніх дітей не мають, а подружні стосунки фактично вже припинені, а тому відновлення сімейних відносин не є можливим. Також спільного життя сторони не ведуть та не мають спільного майна, яке б підлягало поділу. До того ж, обидві сторони згодні на розірвання шлюбу.
Також звертала увагу суду на те, що наразі вона проживає за межами України, а саме в м. Вайблінген, Німеччина. 
Разом з цим, ОСОБА_1 має зареєстрований електронний кабінет в системі «Електронний суд», завдяки чому має змогу не тільки подавати документи, а й бути обізнаною про рух справи. 
Відповідач ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді першої інстанції подав до суду заяву, якою визнав позовні вимоги його дружини та надав оригінал свідоцтва про шлюб.
Будь - яких заяв чи клопотань ОСОБА_1 які б свідчили про зміну її позицій у даній справі матеріали справи не містять.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обовьязків цивільного характеру.
Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Судом першої інстанції не враховано пункт 36 рішення Європейського суду з прав людини «Голдер проти Сполученого Королівства», оскільки суд не здійснив остаточного вирішення справи через заявлений ним брак компетенції. Згідно пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини «Кутіч проти Харватії» право на доступ до суду включає не тільки право ініціювати судове провадження, але й право одержати вирішення справи судом. Відсутність вирішення судом справи становить порушення права на доступ до суду (пункт 31 рішення у справі «Ганчі проти Італії»).
Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Белле проти Франції, § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Белле проти Франції, § 36; Нун`єш Діаш проти Португалії).
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії).
На підставі вищевикладеного та з урахуванням предмету позову у даній справі, її обставин та узгодженості позиції сторін щодо її вирішення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилково висновку про залишення позову без розгляду.
Відповідно до ч.1 п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 п.4 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За такого, ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381-384ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 09 лютого 2026 року скасувати, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: О.В. Локтіонова

О.О. Ямкова

Повний текст складено 08 квітня 2026 року.