СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Харків Справа № 922/1578/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Демідова П.В., суддя Крестьянінов О.О.,
за участю секретаря судового засідання: Євтушенка Є.В.,
за участю представників сторін:
від позивача: адвокат Кемінь В.В., довіреність №151 від 30.12.2025;
від відповідача (апелянта): адвокат Кузнецова А.А., ордер серії АХ №1326912 від 16.02.2026,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волонтерська 8А" (вх. №426 Х/2)
на рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2025 у справі №922/1578/25 (суддя Жельне С.Ч.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м.Київ, 
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волонтерська 8А", м.Харків, 
про стягнення коштів 606 756,81 грн

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі – ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волонтерська 8А" (далі – ОСББ "Волонтерська 8А", відповідач) про стягнення коштів у загальній сумі 606756,81грн, з яких: основний борг у сумі 460667,92грн; пеня у сумі 66417,51грн; 3% річних у сумі 13941,73грн; інфляційні втрати в сумі 65729,65грн.
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по оплаті переданого газу за договором постачання природного газу №6147-ОСББ(23)-32 від 17.10.2023.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.07.2025 позов задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг у сумі 460667,92грн, пеню у сумі 66417,51грн, 3% річних у сумі 13941,73грн, інфляційні втрати у сумі 65729,65грн та судовий збір в сумі 7281,08грн.
Задовольняючи позовні вимоги повністю, місцевий господарський суд виходив із того, що у матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували наявність заборгованості відповідача перед позивачем, як і доказів, які б свідчили про здійснення остаточного розрахунку за спожитий природний газ. 
Внаслідок виникнення непогашеної заборгованості у строк, передбачений укладеним між сторонами договором, позивач застосував пеню, 3% річних та інфляційних втрат, які суд визнав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Не погодившись із вищевказаним рішенням суду в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, відповідач - ОСББ "Волонтерська 8А" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2025 у справі №922/1578/25 в частині стягнення пені у сумі 66417,51грн, 3% річних у сумі 13941,73грн, інфляційних втрат у сумі 65729,65грн та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині в повному обсязі з перерахунком стягнення судових витрат. 
В апеляційній скарзі скаржник просить поновити йому процесуальний строк на подання апеляційної скарги, посилаючись на поважність причин пропуску такого строку. Крім того, просить поновити процесуальний строк на подання доказів та долучити їх до матеріалів справи.
Доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що ОСББ є суб`єктом, на якого поширюється заборона нарахування та стягнення штрафних і компенсаційних нарахувань за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", з огляду на те, що ОСББ "Волонтерська 8А" – споживач, який в інтересах співвласників уклав договір з постачальником (позивачем) про постачання природного газу для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку.

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2026 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Демідова П.В., суддя Крестьянінов О.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.03.2026 клопотання ОСББ "Волонтерська 8А" про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2025 у справі №922/1578/25 – задоволено; поновлено ОСББ "Волонтерська 8А" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2025 у справі №922/1578/25; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСББ "Волонтерська 8А" на рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2025 у справі №922/1578/25; призначено розгляд апеляційної скарги у справі №922/1578/25 на 31.03.2026 о 12:30.
Копії ухвали Східного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження доставлено сторонам у справі та їх представникам через підсистему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
Як вбачається із Запиту на отримання інформації про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС у відповідача, останній зареєстровано лише 25.03.2026, тому копія ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі була направлена на зареєстровану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу ОСББ "Волонтерська 8А" – м. Харків, вул.Волонтерська, будинок 8.
19.03.2026 до Східного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечує проти вимог та доводів апеляційної скарги; просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2025 у справі №922/1578/25 - без змін.
Заперечуючи проти вимог апеляційної скарги позивач зазначає:
- постанова Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" в частині звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань не підлягає застосуванню в даних правовідносинах, з огляду на те, що відповідач є юридичною особою, а не є "населенням" в розумінні як Закону України "Про житлово-комунальні послуги", так і зазначеної Постанови КМУ;
- постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1405 внесено зміни до деяких актів щодо оплати житлово-комунальних послуг. Зокрема, КМУ скасував мораторій на нарахування пені й штрафів за заборгованість з оплати житлового-комунальних послуг. Така заборона залишилась тільки для жителів територій, де ведуться бойові дії, та тимчасово окуповані території;
- оскільки відповідач порушив умови укладеного між сторонами договору постачання природнього газу, то застосування наслідків прострочення грошового зобов`язання у вигляді 3% річних та інфляційних втрат є правомірним, застосованим на підставі вимог закону, як і стягнення пені є правомірним відповідно до умов договору;
- крім того, позивач вказує, що станом на 12.03.2026 сума основного боргу за договором постачання природнього газу складає 360858,80грн.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2026 задоволено заяву представника ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" – адвоката Міненка В.М. про участь у судових засіданнях у справі №922/1578/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
25.03.2026 до Східного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів понесених судових витрат, в якому просить у разі задоволення апеляційної скарги у справі №922/1578/25 стягнути з ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" на користь ОСББ "Волонтерська 8А" 15000грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 Задовольнити заяву представника ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" – адвоката Кеміня В.В. про участь у судових засіданнях у справі №922/1578/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
У судовому засіданні апеляційної інстанції 31.03.2026 брали участь представник позивача та представниця відповідача (апелянта).
Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.
Представник відповідача (апелянта) підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2025 у справі №922/1578/25 скасувати в частині стягнення пені у сумі 66417,51грн, 3% річних у сумі 13941,73грн, інфляційних втрат у сумі 65729,65грн та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити. Також просила стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з апеляційним переглядом справи у сумі 15000грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 17.10.2023 між ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) та ОСББ "Волонтерська 8А" (споживач) було укладено договір постачання природного газу №6147-ОСББ(23)-32 (далі - договір).
Пунктом 1.1. договору передбачено, що постачальник зобов`язується поставити споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні п.п.1 п. 4 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії та бюджетним установам №812 від 19.07.2022 (об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або житлово-будівельним (житловим, обслуговуючим) кооперативом або управителем багатоквартирних будинків), природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.
Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для власних потреб або в якості сировини та не може бути використаний для перепродажу (п. 1.2 договору). 
Пунктом 2.1 договору сторони погодили, що постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг природного газу у період з 01.09.2023 по 15.04.2024 (включно) в кількості 162,0 тис.куб метрів, в т.ч. по місяцях Обсяг I (фіксований): жовтень 2023 року – 20,0 тис.куб.м.; листопад 2023 року - 23,0 тис.куб.м.; грудень 2023 року - 25,0 тис.куб.м.; січень 2024 року - 27,0 тис.куб м.; лютий 2024 року - 27,0 тис.куб.м.; березень 2024 року - 20,0 тис.куб.м.; квітень 2024 року – 20,0 тис.куб.м.
Відповідно до абз. 2 п.3.1. договору, право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі.
У підпункті 4.1.1 п. 4.1 договору сторони домовились, що ціна обсягів газу, визначних в п. 2.1 цього договору як Обсяг I (фіксований) за 1000 куб. м без ПДВ становить 6183,33грн, крім того ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ - 7420,00грн; а також тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом – 136,576грн, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ – 163,89грн за 1000 куб. м. 
Всього ціна газу для Обсягу I (фіксований) за 1000 куб.м з ПДВ з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 7583,89 грн. 
Відповідно до пункту 5.1. договору споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку:
- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;
- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ - до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.
Згідно з п. 7.1 договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавствам і цим договором.
Пунктом 7.2 договору передбачено, що в разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за п. 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
З матеріалів справи вбачається, що позивач - ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" належним чином виконав умови укладеного між сторонами договору та упродовж дії договору у період з жовтня 2023 року по березень 2024 року передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 824876,59грн, що підтверджується наявними у справі актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2023 на суму 49395,22грн, від 30.11.2023 на суму 140048,53грн, від 31.12.2023 на суму 174764,92грн, від 31.01.2024 на суму 191749,26грн, від 29.02.2024 на суму 159456,70грн, від 31.03.2024 на суму 109461,96грн.
Оскільки відповідач - ОСББ "Волонтерська 8А" в порушення умов договору оплату за переданий газ здійснив лише частково на суму 364208,67грн, що підтверджується наявними у справі платіжними інструкціями від 14.12.2023 на суму 49395,22грн; від 12.02.2024 на суму 74764,92грн; від 12.02.2024 на суму 140048,53грн; від 10.03.2024 на суму 100000грн, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість з оплати поставленого природного газу в розмірі 460667,92грн, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом про стягнення з відповідача основного боргу у сумі 460667,92грн.
Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням грошового зобов`язання за договором позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача: пеню в розмірі 66417,51грн; 3% річних у розмірі 13941,73грн та інфляційні втрати в розмірі 65729,65грн.
Позивач звернувся за захистом своїх прав до господарського суду першої інстанції з позовом про стягнення такої заборгованості.
Як вже зазначалося, за результатами розгляду позовних вимог Господарським судом Харківської області 10.07.2025 ухвалено оскаржуване рішення у справі №922/1578/25, яким позов задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг у сумі 460667,92грн, пеню у сумі 66417,51грн, 3% річних у сумі 13941,73грн, інфляційні втрати у сумі 65729,65грн та судовий збір в сумі 7281,08грн.
Із змісту доводів та вимог апеляційної скарги вбачається, що відповідач не погоджується з рішенням місцевого господарського суду від 10.07.2025 лише в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат та просить ухвалити нове рішення, яким у цій частині позову відмовити.
Відтак, рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2025 у цій справі №922/3401/24 відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України переглядається апеляційним судом лише в оскаржуваній частині.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат, враховуючи наступне.
За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України). За приписами ч. 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Згідно зі ст. 509 ЦК України та ст. 173 Господарського кодексу України (далі – ГК України, тут і далі - чинного на час виникнення спірних правовідносин) в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
За змістом ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу", постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору постачання природного газу №6147-ОСББ(23)-32 від 17.10.2023, предметом якого є постачання природного газу для власних потреб споживача.
За умовами п. 1.1 договору споживач за цим договором - ОСББ "Волонтерська 8А" є виробником теплової енергії в розумінні пп. 1 п. 4 Положення (об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або житлово-будівельним (житловим, обслуговуючим) кооперативом або управителем багатоквартирних будинків). 
Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для власних потреб або в якості сировини та не може бути використаний для перепродажу (п. 1.2 договору).
Умовами п. 2.1 договору сторони визначили замовлений споживачем обсяг природного газу на період з вересня 2023 року по квітень 2024 року, а саме: визначили загальний розмір та помісячні розміри замовленого споживачем Обсягу I (фіксованого) природного газу, який використовується споживачем для потреб виробництва теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню та/або постачання теплової енергії як товарної продукції для зазначених потреб.
При цьому, споживач - ОСББ "Волонтерська 8А" не замовляв поставку за цим договором Обсягу III (фіксованого) природного газу (що використовується споживачем для виробництва теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води бюджетним установам/організаціям та релігійним організаціям) та Обсягу II природного газу (що використовується споживачем для потреб, відмінних від тих, що покриваються за рахунок обсягів I (фіксований) і III (фіксований)). 
За умовами ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Частиною 1 ст. 216 ГК України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 1 та 2 ст. 217 ГК України ).
Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Як встановлено місцевим господарським судом, пунктом 7.1. договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавствам і цим договором.
Так, відповідно до п. 7.2. договору у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Із досліджених судом матеріалів справи вбачається, що позивачем було нараховано відповідачу пеню в розмірі 66417,51грн за період з 16.01.2024 по 14.06.2024; 3% річних у розмірі 13941,73грн за період з 16.01.2024 по 01.01.2025 та інфляційні втрати в розмірі 65729,65грн за загальний період прострочення з січня 2024 року по березень 2024 року.
Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану (далі – постанова КМУ №206)", до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний договір про надання комунальних послуг (далі - колективний договір) - договір про надання комунальних послуг, який укладається з виконавцем комунальних послуг за рішенням співвласників (на умовах, визначених у рішенні співвласників (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.
Так, Закон України "Про ринок природного газу" виокремлює серед суб`єктів ринку природного газу категорії побутового споживача та споживача:
1) побутовий споживач (відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону) - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність;
2) споживач (відповідно до п. 37 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.
Згідно із ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Наведене також підтверджується ч. 1 ст. 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", відповідно до якої спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.
Частиною 1 ст. 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна (ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").
Статтями 4 та 6 вказаного Закону передбачено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках).
Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники зобов`язані разом з іншим забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна.
Згідно зі ст. 12 вказаного Закону витрати на управління багатоквартирним будинком включають, зокрема, витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна.
Отже, в даному випадку споживач – ОСББ "Волонтерська 8А" в інтересах співвласників уклав договір з постачальником (позивачем) про постачання природного газу для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку.
Колегія суддів звертає увагу, що ОСББ має особливий статус, відмінний від інших юридичних осіб, оскільки створюється та функціонує як непідприємницьке товариство згідно з окремим Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", має статус неприбутковості та не є суб`єктом господарювання, не використовує природний газ для власних потреб.
ОСББ не є фізичною особою чи фізичною особою-підприємцем, а як юридична особа ОСББ не має свого власного споживання, згідно з нормами чинного законодавства ОСББ сприяє отриманню співвласниками багатоквартирного будинку комунальних послуг, зокрема, газу. Цей газ постачається у багатоквартирний будинок виключно задля функціонування спільного майна співвласників та для задоволення побутових (спільно-побутових) потреб співвласників.
Діяльність ОСББ "Волонтерська 8А" спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов його функціонування, а, відтак, така діяльність є господарським забезпеченням діяльності не господарюючого суб`єкта, а не комерційною діяльністю з метою отримання прибутку.
Аналізуючи вказані норми, судова колегія зазначає, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є колективним побутовим споживачем, тобто, юридичною особою, що об`єднує споживачів власників жилих та нежилих приміщень у будинку та діє в інтересах фізичних осіб - власників квартир, які використовують поставлений позивачем газ виключно для своїх побутових потреб (надані відповідачем послуги з опалення та постачання гарячої води населенню).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.02.2024 у справі №922/1717/23.
Судом встановлено, що природний газ, який постачається позивачем відповідачу, використовується саме для надання послуг ОСББ "Волонтерська 8А" з постачання теплової енергії у гарячій воді для потреб опалення та гарячого водопостачання мешканцям будинку (населення) по вул. Волонтерська 8А у м.Харкові, а саме безпосереднім побутовим споживачам.
Судова колегія зазначає, що предметом договору постачання природного газу №6147-ОСББ(23)-32 від 17.10.2023 є фактично постачання теплової енергії, як комунальної послуги, безпосередніми споживачами якої є мешканці будинку (населення) по вул. Волонтерська 8А у м. Харкові. 
В свою чергу, договір постачання природного газу №6147-ОСББ(23)-32 від 17.10.2023 направлений саме на постачання теплової енергії для побутових споживачів, тобто на надання комунальних послуг таким споживачам.
Разом з цим, позивачем не надано суду жодних належних і допустимих у розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України доказів того, що споживання за спірним договором відбувалося не лише мешканцями будинку, але й суб`єктами господарювання.
З огляду на вищевикладене, судова колегія акцентує, що відповідач виступає у спірних відносинах з позивачем саме як колективний побутовий споживач (від імені всіх фізичних осіб співвласників) та договір укладений для забезпечення та сприяння співвласникам будинку в отриманні житлово-комунальних послуг належної якості та у встановлений строк.
У зв`язку з наведеним, суд апеляційної інстанції приймає доводи апелянта щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень Законів України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", "Про житлово-комунальні послуги", "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", як наслідок, апеляційний господарський вважає, що суд першої інстанції мав керуватися положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 при вирішенні питання про стягнення з відповідача суми пені, 3% річних та інфляційних втрат під час дії воєнного стану.
Крім того, судова колегія відхиляє заперечення позивача щодо скасування мораторію на нарахування пені й штрафів за заборгованість з оплати житлового-комунальних послуг, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, з огляду на таке. 
Позивач посилається на положення постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1405, якою внесено зміни, зокрема, до постанови КМУ №206.
Так, за твердженням позивача, КМУ скасував мораторій на нарахування пені й штрафів за заборгованість з оплати житлового-комунальних послуг; така заборона залишилась тільки для жителів територій, де ведуться бойові дії, та тимчасово окуповані території. 
Однак зі змісту ч. 3 зазначеної постанови вбачається, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення пені, інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до затвердженого переліку.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376, Харківська міська територіальна громада з 15.09.2022 і дотепер є територією можливих бойових дій. 
Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що оскільки на даний час діє воєнний стан та враховуючи норми постанови КМУ №206, приписи яких забороняють нарахування та стягнення з населення (які є мешканцями ОСББ "Волонтерська 8А") пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги, суд першої інстанції дійшов невірного висновку, що вимоги позивача про стягнення суми пені у сумі 66417,51грн, 3% річних у сумі 13941,73грн, інфляційних втрат у сумі 65729,65грн підлягають задоволенню, адже у позивача було відсутнє право на їх нарахування.
Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині стягнення суми пені, 3% річних та інфляційних втрат під час дії воєнного стану. 
За результатом розгляду апеляційний господарський суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог апеляційної скарги ОСББ "Волонтерська 8А", вона підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2025 у справі №922/1578/25 – скасуванню в частині задоволених позовних вимог про стягнення пені в сумі 66417,51грн, 3 % річних в сумі 13941,73грн та інфляційних втрат у сумі 65729,65грн.
Таким чином, доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального під час прийняття оскаржуваного рішення знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим наявні підстави для зміни чи скасування судового акту.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат судова колегія зазначає наступне.
В апеляційній скарзі на рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2025 у справі №922/1578/25, серед іншого, зазначено, що за попереднім (орієнтовним) розрахунком, відповідач очікує понести 15000,00грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. Крім того, зауважено, що документальне підтвердження понесених позивачем судових витрат буде подано відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вже зазначалось, 25.03.2026 до Східного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів понесених судових витрат та стягнення з позивача на користь відповідача 15000грн витрат на професійну правничу допомогу, до якого на підтвердження понесення останніх надано, зокрема, договір про надання професійної правничої допомоги від 16.02.2026, рахунок від 16.02.2026 до договору, платіжна інструкція від 17.02.2026, акт виконаних робіт від 24.03.2026, докази повноважень представника відповідача.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
У постанові від 09.12.2021 у справі № 922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
У постановах від 19.02.2022 у справі № 755/9215/15-ц та від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. 
Як вбачається з наданого відповідачем договору про надання професійної правничої допомоги від 16.02.2026 (далі – договір), між Адвокатським об`єднанням "Мельник та партнери" (далі – об`єднання) та ОСББ "Волонтерська 8А" (далі - клієнт) було укладено договір, предметом якого є забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта (п. 1.1. договору).
Пунктом 2.2. сторони погодили, що ведення господарської справи №922/1578/25 в Східному апеляційному господарському суді буде обчислюватися у фіксованому розмірі та складає 15000грн.
Платіжною інструкцією №1547 від 17.02.2026 підтверджується сплата 15000грн на рахунок АО "Мельник та партнери" за надання правової допомоги по справі №922/1578/25 у суді апеляційної інстанції.
24.03.2026 сторони підписали акт виконаних робіт до договору, відповідно до якого виконавцем - АО "Мельник та партнери" було надано такі послуги як: ведення господарської справи №922/1578/25 в суді апеляційної інстанції - 39 год; аналіз та вивчення господарської справи №922/1578/25 з урахуванням релевантних правових позицій у схожих правовідносинах – 20 год; усна консультація адвоката щодо виниклих спірних правовідносин, узгодження з клієнтом правової позиції в суді апеляційної інстанції, складення апеляційної скарги з урахуванням релевантних правових позицій у схожих правовідносинах – 15 год; підготовка адвоката до засідання та участь у судових засіданнях – 4 год.
Суд встановив, що представництво інтересів відповідача у суді апеляційної інстанції здійснювалось саме адвокатом Кузнецовою А.А., статус якої підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН №5796 від 12.06.2020, а також ордером на надання правничої допомоги серії АХ №1326912 від 16.02.2026.
Як уже зазначалось, договором передбачений фіксований розмір оплати послуг адвоката у сумі 15000грн.
Разом з тим, колегія суддів наголошує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами ст.ст. 123-130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. 
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19.
Відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 12.04.2023 у справі №127/9918/14-ц).
Позивач у судовому засіданні апеляційної інстанції 31.03.2026 заперечував проти суми заявлених до стягнення витрат, вважаючи їх розмір завищеним.
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5 - 7, 9 ст.і 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Із наданих та досліджених доказів на підтвердження витрат, понесених відповідачем на оплату професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що відповідачем дотримано визначений процесуальним законом порядок на подання доказів понесення судових витрат, заява про їх відшкодування подана у встановлений процесуальним законом строк, до неї додані підтверджуючі документи.
Разом з цим, колегія суддів враховує, що вказана справа є типовою, має не складний предмет спору. Даний спір є спором незначної складності, відноситься до категорії спорів, що виникають із правовідносин у сфері житлово-комунальних послуг.
Справа не є складною за кількістю доказів, судова практика вирішення цих спорів є сталою, тому підготовка апеляційної скарги не потребувала вивчення значної кількості матеріалів, законодавчих актів та судової практики.
Також судова колегія звертає увагу, що судом апеляційної інстанції вже переглядалось рішення за участі тих самих сторін та з того ж предмету спору, проте за відмінний період щодо безпідставного нарахування пені, 3% річних, інфляційних втрат, де рішення було прийняте на користь відповідача.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем під час апеляційного перегляду рішення місцевого господарського суду було подано апеляційну скаргу та заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції було лише одне судове засідання.
Проаналізувавши надані відповідачем документи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом відповідача роботи (наданих послуг) на суму 15000грн не відповідає критерію розумності та не є співмірною з обсягом наданих адвокатом послуг і часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг).
Враховуючи обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду представником документів, час, витрачений на виконання відповідних робіт, доцільність та необхідність виконання даних робіт (надання послуг), колегія суддів дійшла до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат у розмірі 10000,00грн.
З огляду на досліджені матеріали справи, позицію сторін у справі під час апеляційного перегляду рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2025, колегія суддів дійшла до висновку, що заявлений представником відповідача до стягнення розмір вказаних витрат в сумі 15000грн не є співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а отже, судова колегія вважає, що розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в даному випадку має бути зменшений до 10000,00грн.
З огляду на те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг".
Керуючись ст.ст. 126, 129, 269, 270, 275, 277, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волонтерська 8А" на рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2025 у справі №922/1578/25 - задовольнити.
Рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2025 у справі №922/1578/25 в частині задоволених позовних вимог про стягнення пені в сумі 66417,51грн, 3 % річних в сумі 13941,73грн та інфляційних втрат у сумі 65729,65грн – скасувати, ухваливши в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні вказаних вимог.
Резолютивну частину рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2025 у справі №922/1578/25 викласти у наступній редакції:
"Позов задовольнити частково. 
Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волонтерська 8А" (61093, м. Харків, вул. Волонтерська, буд. 8, код ЄДРПОУ 44019361) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, код ЄДРПОУ 42399676) основний борг у сумі 460667 грн 92 коп та витрати по сплаті судового збору у сумі 5527 грн 80 коп.
В решті позовних вимог відмовити."
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, код ЄДРПОУ 42399676) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волонтерська 8А" (61093, м. Харків, вул. Волонтерська, буд. 8, код ЄДРПОУ 44019361) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 3644,60грн та 10000 витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем у зв`язку з апеляційним переглядом справи №922/1578/25.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повну постанову складено 09.04.2026 

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя П.В. Демідова 

Суддя О.О. Крестьянінов