КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2026 року Київ № 320/25719/25
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Міністерства оборони України про визнання протиправним окремого пункту рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
до Київського окружного адміністративного суду звернулися ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника – адвоката Грушки Володимира Ігоровича з позовом до Міністерства оборони України.
Просили суд: 
- визнати протиправним пункт 8 рішення Міністра оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 12/д від 07.02.2015;
- зобов`язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 половину одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як члену сім`ї загиблого під час захисту Батьківщини сержанта ОСОБА_4 ;
- зобов`язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_3 половину одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як члену сім`ї загиблого під час захисту Батьківщини сержанта ОСОБА_4 .
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що ОСОБА_4 , який є батьком ОСОБА_1 та сином ОСОБА_2 , під час виконання бойових завдань із захисту Батьківщини отримав поранення несумісні з життям. У зв`язку з цим, позивачі, відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 звернулись до відповідача для призначення одноразової грошової допомоги. Однак відповідач повернув документи на доопрацювання, оскільки сержант ОСОБА_4 помер внаслідок захворювання, яке не пов`язане з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) отриманим у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, право на отримання одноразової грошової допомоги визначається відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови № 975. Позивачі не погоджуються з позицією відповідача щодо того, що розмір одноразової грошової допомоги має визначатись відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 та вважають, що мають право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, оскільки смерть сержанта ОСОБА_4 настала внаслідок захисту Батьківщини та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, в період воєнного стану в Україні.
04.06.2025 від позивачів зареєстровані пояснення. За змістом пояснень, позивачі не оскаржували до суду протокол засідання військово-лікарської комісії ЦВЛК ЗСУ, оскільки цей документ не є ключовим при вирішенні питання щодо виплати спірної допомоги, а лише одним із інших, які підлягають дослідженню.
27.06.2025 від відповідача зареєстровано відзив. За його змістом відповідач позовні вимоги не визнає та у задоволенні позову просить відмовити. Вказали, що Постанова Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 передбачає виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі або у разі смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), тоді як смерть ОСОБА_4 , згідно із висновком військово-лікарської комісії, не є наслідком отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва), а настала внаслідок захворювання. Зазначені обставини, на думку відповідача, свідчать про дотримання Комісією приписів частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Ухвалою суду від 27.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання.
Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18.10.2011, виданого Відділом РАЦС Дарницького РУЮ у м. Києві.
ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 19.11.1983, виданого Гермаківською сільською радою Борщівського району.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Вугледар Волноваського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.02.2023 серії НОМЕР_3 , виданого Борщівським ВДРАЦС у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 
Як вбачається із лікарського свідоцтва про смерть (попереднє) № 425 від 21.02.2023, виданого Кам`янським районним відділенням СМЕ Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 з причини легенево-серцевої недостатності, неуточненої. Доставлений з зони бойових дій. Приблизний час між початком захворювання і смертю невідомий.
Згідно із довідкою про причину смерті № 425 від 21.02.2023, виданого Кам`янським районним відділенням СМЕ, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 з причини легенево-серцевої недостатності, неуточненої.
Зі змісту доповіді командира ВЧ НОМЕР_4 № 4478 про факт отримання поранень не сумісних із життям військовослужбовцем НОМЕР_5 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) сержантом ОСОБА_4 вбачається таке:
- 18.02.2023 від командира НОМЕР_5 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_4 капітана ОСОБА_5 надійшла доповідь про факт отримання поранень не сумісних із життям сержантом ОСОБА_4 ;
- 17.02.2023 о 16.17 по 17.25 під час обстрілу противником із міномету, танку та БМП-3 РОП 7237 з напрямку Єгорівка отримав поранення не сумісні із життям сержант ОСОБА_4 .
Відповідно до акта про нещасний випадок встановлено, що смерть ОСОБА_4 настала поблизу населеного пункту Павлівка Донецької області. Дата нещасного випадку – 18.02.2023. Згідно з медичною характеристикою медичної служби ВЧ НОМЕР_4 ОСОБА_4 за медичною допомогою не звертався та на стаціонарному лікуванні не перебував. Інші медичні документи до медичної роти не надавав. 
Обставини, за яких стався нещасний випадок: згідно із висновком експерта № 425-Е від 19.02.2023 смерть сержанта ОСОБА_4 настала від гострої ішемічної хвороби серця, яка супроводжувалася кардіосклерозом та ускладнилася легенево-серцевою недостатністю, про що свідчать: гіпертрофія та дистрофія міокарду, кардіосклероз, нерівномірне кровонаповнення та забарвлення міокарду, набряк та емфізема у легенях ознаки смерті, що швидко наступила (повнокров?я внутрішніх органів, рідка кров у просвітку судин, синусів та порожнинах серця, рясні трупні плями, збільшене у розмірах, синюшне вушко правого передсерця).
З пояснення військовослужбовця старшого сержанта ОСОБА_6 встановлено, що 18.02.2023 близько з 16 години 17 хвилин по 17 годину 25 хвилин по позиції «Бобер» взводного опорного пункту 72371 противник здійснював обстріл з танку, під час обстрілу сержант ОСОБА_4 підіймався з підвального приміщення, щоб перевірити військовослужбовців, які перебували на вогневій позиції, з метою виявлення можливого наступу противника. В цей момент, поряд з підвальним приміщенням влучив танковий снаряд, внаслідок чого сержант ОСОБА_4 був привалений цегляною стіною, коли його дістали з-під завалів він був вже без ознак життя, тіло евакуювали на пункт передачі поранених медикам медичного пункту 3 механізованого батальйону.
Наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 11.10.2023 № 6894 «Про результати спеціального розслідування за фактом смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 сержанта ОСОБА_4 » встановлено таке:
« 18.02.2023 близько 16:17 по 17:25 по вогневій позиції «Бобер» взводного опорного пункту 72371 противник здійснював обстріл з танку, під час обстрілу сержант ОСОБА_4 підіймався з підвального приміщення, щоб перевірити військовослужбовців які перебували на вогневій позиції, з метою виявлення можливого наступу противника. В цей момент, поряд з підвальним приміщенням влучив танковий снаряд, внаслідок чого сержант ОСОБА_4 був привалений цегляною стіною, коли його дістали з-під завалів він був вже без ознак життя, тіло евакуювали на пункт передачі поранених медикам медичного пункту 3 механізованого батальйону.
Згідно із висновком експерта № 425-Е від 19.02.2023 смерть сержанта ОСОБА_4 настала від гострої ішемічної хвороби серця, яка супроводжувалася кардіосклерозом та ускладнилася легенево-серцевою недостатністю, про що свідчать: гіпертрофія та дистрофія міокарду, кардіосклероз, нерівномірне кровонаповнення та забарвлення міокарду, набряк та емфізема у легенях ознаки смерті, що швидко наступила (повнокров?я внутрішніх органів, рідка кров у просвітку судин, синусів та порожнинах серця, рясні трупні плями, збільшене у розмірах, синюшне вушко правого передсерця).
Смерть сержанта ОСОБА_4 , пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, смерть не пов?язана з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного чи наркотичного сп?яніння. Дана подія підлягає обліку і на неї складається акт за формою НВ-3.
Враховуючи, що обставини, за яких нещасний випадок визначається пов`язаним з виконанням обов?язків військової служби і за яких складається акт за формою HВ-3, є виконання потерпілим військовослужбовцем службових обов`язків, наказую:
1. Спеціальне розслідування, за фактом смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 сержанта ОСОБА_4 , вважати завершеним.
2. Вважати, що смерть ІНФОРМАЦІЯ_4 сержанта ОСОБА_4 , відбулась внаслідок виконання обов`язків військової служби та пов`язана із захистом Батьківщини…».
ОСОБА_1 видано довідку від 09.11.2023 № 1/98/113 про те, що загиблий (померлий) ОСОБА_4 дійсно брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Вугледар, Волноваського району, Донецької області.
Ця довідка є підставою для надання особі статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника України.
Відповідно до витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 28.02.2024 № 1349 захворювання сержанта ОСОБА_4 , 1983 року народження: «Легенево-серцева недостатність, неуточнена», яке послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.02.2023 серія НОМЕР_3 , виданим Борщівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, лікарським свідоцтвом про смерть від 21.02.2023 № 425, виданим Кам`янським районним відділенням Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради», витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 01.11.2023 № 311, сповіщенням сім?ї № 207 ІНФОРМАЦІЯ_5 від 25.04.2023 № 1/1-2780 – ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.
ОСОБА_7 оскаржила до ЦВЛК Міністерства оборони України витяг з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 28.02.2024 № 1349.
Листом від 20.06.2024 № 598/6/13888 заявницю повідомили, що у Центральній військово-лікарській комісії Збройних Сил України розглянуто скаргу від 28.05.2024 щодо незгоди з встановленим причинним зв`язком захворювань та причини смерті ОСОБА_4 , 1983 року народження.
За результатами розгляду наданих копій медичних документів постанову військово-лікарській комісії ЦВЛК ЗС України про причинний зв`язок захворювань та причини смерті ОСОБА_4 прийнято у формулюванні: «Захворювання, яке призвело до смерті та причина смерті, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини», згідно вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зі змінами, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, та оформлено протоколом засідання ЦВЛК ЗС України від 28.02.2024 № 1349.
Додатково повідомляється, що згідно підпункту 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зі змінами, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, рішення, постанови ЦВК ЗС України можуть бути оскаржені в судовому порядку. 
Позивачі, у відповідності до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 звернулись для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) сержанта ОСОБА_4 , 1983 р.н.
Як видно із витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 07.02.2025 № 12/д комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168:
« 8. ОСОБА_3 , 1943 р.н., та ОСОБА_1 (законний представник - ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , - матері та сина померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого 17.02.2023 у період дії воєнного стану, сержанта ОСОБА_4 (Київський МТЦКСП) на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 28.02.2023 та витягу ВЛК від 28.02.2024 №1349
Сержант ОСОБА_4 , помер внаслідок захворювання «Легенево - серцева недостатність, неуточнена», що підтверджується витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії від 28.02.2024 № 1349, ЗАХВОРЮВАННЯ, яке призвело до смерті, та причина смерті, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.
У витязі з наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 01.11.2023 № 311 зазначено, що сержант ОСОБА_4 , загинув від ЗАХВОРЮВАННЯ, легенево - серцевої недостатності, неуточненої. Смерть, ТАК, ПОВ?ЯЗАНА З ВИКОНАННЯМ ОБОВ?ЯЗКІВ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплата одноразової грошової допомоги здійснюється сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, а також сім`ям осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Тобто, постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 передбачає виплату одноразової грошової допомоги у розі загибелі або у разі смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), тоді як смерть ОСОБА_4 згідно наданих документів не є наслідком отриманого поранення (контузії. травми, каліцтва), а ЗАХВОРЮВАННЯ.
У разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок ЗАХВОРЮВАННЯ, пов`язаного з виконанням ним обов?язків військової служби чи смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, одноразова грошова допомога призначається відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975.
Оскільки сержант ОСОБА_4 помер внаслідок ЗАХВОРЮВАННЯ, яке не пов`язане з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) отриманим у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, право на отримання одноразової грошової допомоги визначається відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови № 975.
Ураховуючи наведене, документи повернути на доопрацювання».
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить із такого. 
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
За нормами частини першої статті 4 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII «Про оборону України» (Закон № 1932-ХІІ) у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України.
З огляду на те, що позивачі звернулись за призначенням одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а відповідач згідно із витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 28.02.2024 № 1349 направив документи на доопрацювання та повідомив про наявність права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови № 975, суд має дослідити нормативні підстави для виплати такої допомоги також.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (Закон №2232-ХІІ).
Відповідно до статті 41 Закону №2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Частиною першою статті 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) регламентовано, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з підпунктом 1 пункту другого статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Звідси вбачається, що подія смерті військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби і подія смерті військовослужбовця під час проходження військової служби є визначеними законом підставами для призначення допомоги.
Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначено у статті 16-1 Закону № 2011-XII. За приписами вказаної норми у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).
Підпунктом «а» пункту 1 статті 16-2 Закону № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону; 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.
Виходячи з такого законодавчого врегулювання, вказана одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби.
Пунктом 3 статті 16-2 Закону №2011-XII передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1, 6 статті 16-3 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (пункт 9 статті 16-3 Закону №2011-XII).
На виконання пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону №2011-XII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 № 975, якою затверджено відповідний Порядок (Порядок № 975, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).
Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
Згідно з пунктом 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
За пунктом 4 Порядку одноразова грошова допомога призначається у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві
Відповідно до приписів пункту 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168, у редакції, чинній станом на час звернення позивачів із заявою про виплату допомоги), пунктом 2 якої установлено, що особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн гривень.
Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби не може становити менше 15 млн гривень.
Розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується в інших випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», визначається відповідно до абзацу другого підпункту «а» пункту 1 статті 16-2 зазначеного Закону.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть його реалізувати протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Днем виникнення такого права є дата, зазначена у свідоцтві про смерть особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, загибель якої сталася в період воєнного стану або смерть якої настала внаслідок причин, зазначених в абзаці першому цього пункту, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Отже, Постанова №168 є нормативно-правовим актом, який встановлює право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 грн згідно із пунктом 2 лише у двох випадках: 1) у разі загибелі військовослужбовця; 2) у разі, якщо військовослужбовець помер внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану.
Верховний Суд неодноразово висловлював правовий висновок (у постановах від 29.03.2024 (справа № 440/3321/23) від 21.08.2024 (справа № 160/20229/22), від 18.11.2024 (справа №240/1743/24), відповідно до якого питання розміру допомоги визначається окремо та залежить від окремих чинників (умов), а саме:
у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби (абзац 1 пункту «а» частини першої статті 16-2 Закону №2011-ХІІ);
у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби (абзац 2 пункту «а» частини першої стаття 16-2 Закону №2011-ХІІ);
у розмірі 15 000 000 грн на період дії воєнного стану для сімей загиблих осіб (абз. 1 п. 2 Постанови №168). Також, сімей осіб, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва) (абзац шостий пункту 2 Постанови №168).
Суд звертає увагу на те, що чинним законодавством України передбачено три розміри одноразової грошової допомоги, для кожного із яких чітко визначені на законодавчому рівні умови призначення та виплати.
Так, на відміну від Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975, Постанова № 168 містить звужений перелік підстав для виплати допомоги у збільшеному розмірі, через те, що розмір допомоги у сумі 15 000 000 грн передбачений лише на період дії воєнного стану та виключно для сімей загиблих військовослужбовців, а також померлих, але внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовців.
Верховний Суд у Постанові від 17.03.2025 у справі № 280/2749/24 дійшов до таких висновків:
«Враховуючи те, що відповідно до висновку 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 02.01.2023 №17 ОСОБА_4 не мав поранень (контузій, травм, каліцтв), помер природною смертю внаслідок захворювання, відповідно він не належить до категорії загиблих та померлих внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовців, що давало б позивачам право на отримання допомоги у збільшеному розмірі. Відтак позивачем помилково ототожнюється поняття «загибель (смерть) внаслідок поранення» із «смертю внаслідок захворювання».
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Міноборони правомірно прийнято відповідне рішення про виплату допомоги у визначеному законодавством розмірі 1860750 грн у рівних частках кожному, що еквівалентно 750-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у якому помер ОСОБА_4 .
Водночас висновки суду апеляційної інстанції про те, що оскільки загибель (смерть) ОСОБА_4 відбулася у період воєнного часу та настала у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане із захистом Батьківщини, позивач має право на одноразову грошову допомогу, передбачену Постановою №168, є помилковими». 
Судом встановлено, що причиною смерті ОСОБА_4 зафіксовано захворювання «легенево-серцева недостатність, неуточнена», а не поранення (контузії, травми, каліцтва). 
Причина смерті зафіксована у медичних документах, зокрема, у висновку ВЛК, який не скасований у судовому порядку. 
Суд звертає увагу позивачів на те, що документи, які складені посадовими особами військової частини, зокрема, доповідь, пояснення, акт про нещасний випадок, наказ командира про результати службового розслідування не мають переваги перед медичними документами, якими встановлено причину смерті «внаслідок захворювання», позаяк тільки спеціалісти у медичній галузі наділені компетенцією з констатації причини смерті.
З огляду на зміст медичних документів, зокрема, лікарського свідоцтва про смерть, довідки про причину смерті, а також витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, в частині причини смерті, підстави для виплати одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у досліджуваному випадку відсутні, оскільки ОСОБА_4 помер внаслідок захворювання, а не поранення (контузії, травми, каліцтва).
Таким чином, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки Міністерством оборони України не допущено порушення прав позивачів. 
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Міністерства оборони України про визнання протиправним окремого пункту рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.