Справа № 706/94/26 
2/706/418/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

23 квітня 2026 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі: 
головуючої судді Школьної А.В.,
за участю секретаря судового засідання Самсоненко А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – Капітал» через свого представника – Усенка Михайла Ігоровича звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.07.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2681858, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 10 850 грн строком на 25 днів зі сплатою процентів.
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за Договором виконало та перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 10 850 грн за реквізитами вказаної нею платіжної картки. Відповідач, у свою чергу, кредит не повернула, проценти за користування ним не сплатила.
26.02.2021 ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит – Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників шляхом укладення Договору відступлення прав вимоги № ККАУ - 26022021, у тому числі до ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 2681858 від 22.07.2020. Сума відступленого боргу складається із 10 850 грн заборгованості за тілом кредиту та 23107,25 грн заборгованості за відсотками, які нараховані первісним кредитором.
З урахуванням наведених доводів, позивач просить стягнути на його користь із ОСОБА_1 заборгованість за Договором в сумі 33 957,25 грн, 2 662,40 грн витрат на сплату судового збору та 8 000 грн у відшкодування витрат на правову допомогу.
Ухвалою судді Христинівського районного суду Черкаської області від 29.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву на позов. За клопотанням представника позивача витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: щодо емітування на ім`я відповідача банківської картки, вказаної у договорі, та зарахування на неї кредитних коштів. 
Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит – Капітал» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить справу розглядати за відсутності представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. 
Сповіщена у встановленому процесуальним законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, відповідач у судове засідання повторно не з`явилася. Клопотань про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Правом на подачу відзиву ОСОБА_1 не скористалася.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, а тому суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. 280 – 283 ЦПК України, про що 23.04.2026 постановив відповідну ухвалу.
У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося з огляду на положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши надані позивачем та витребувані за його клопотанням докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності – достатності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, суд дійшов до таких висновків та такого рішення.
Судом встановлено, що 22.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно – телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2681858.
Договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем 22.07.2020 о 12:15:36 електронним підписом одноразовим ідентифікатором – М573771.
Відповідно до п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 10 850 грн строком на 25 днів, а позичальник зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту і сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених Договором, відповідно до графіку платежів.
Згідно з п. 1.5.1 Договору знижена процентна ставка за користування кредитом становить 1,43 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.4 Договору (без пролонгації).
Стандартна процентна ставка визначена сторонами на рівні 1,90 % в день від суми кредиту і застосовується: у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4. Договору, якщо споживач не виконав умова зазначені в пп 5.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п.4.1 – 4.6 Договору; у межах періоду прострочення, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України (п. 1.5.2 Договору).
За умовами п. 1.8 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату його укладення за зниженою ставкою складає 14 715,31 грн та 16 003,75 грн – за стандартною процентною ставкою.
Кредитні кошти надані позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 (п. 2.1 Договору).
У розділі 10 «Реквізити та підписи сторін» наявні відомості про споживача – ОСОБА_2 , зазначений її ідентифікаційний код, паспортні дані, місце проживання, номери телефонів та електронна пошта позичальника.
Графік платежів, який є додатком №1 до Договору, відповідач підписала шляхом введення одноразового ідентифікатора – М57377 22.07.20220 о 12:15:36.
Досліджений судом Паспорт споживчого кредиту містить інформацію про кредитодавця, основні умови кредитування з урахування побажань споживача, відомості про порядок повернення кредиту, загальні витрати за кредитом тощо. Викладені у Паспорті споживчого кредиту умови відповідають погодженим сторонами положенням кредитного договору.
Відповідач ОСОБА_1 ідентифікована ТОВ «Авентус Україна». Договір зі сторони відповідача було підписано електронним підписом, створеним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора – М573771, який сформовано автоматично на веб - сайті товариства та направлено 22.07.2020 о 12:15:36 клієнту на мобільний номер телефону, повідомлений останньою в ІКС товариству +380734436489.
Виданою ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» довідкою за № 6513-ВП від 16.12.2025 підтверджено перерахування 22.07.2020 первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» на картку позичальника № НОМЕР_2 кредитних коштів в сумі 10 850 гривень.
Належність картки № НОМЕР_3 ОСОБА_1 та зарахування на неї 22.07.2020 коштів в сумі 10 850 грн підтверджено листом АТ КБ «ПриватБанк» від 14.02.2026 за № 20.1.0.0.0/7-260211/54616-БТ, що наданий на виконання ухвали суду про витребування доказів.
26.02.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит – Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги № ККАУ – 26022021, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна», як кредитор, передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Кредит – Капітал», як новому кредитору, за плату, а новий кредитора приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників згідно реєстру.
Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості новий кредитора змінює кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані в реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами.
Відповідно до Акту приймання – передачі реєстру боржників за Договором № ККАУ-26022021 від 26.02.2021 кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників.
Досліджена судом платіжна інструкція № 25759 від 26.02.2021 підтверджує, що позивач на виконання умов Договору відступлення прав вимоги № ККАУ - 26022021 від 26.02.2021 перерахував на рахунок ТОВ «Авентус Україна» обумовлені договором грошові кошти.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №ККАУ - 26022021 від 26.02.2021, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит – Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 2681858 на суму 33 957,25 грн.
Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Вирішуючи юридичний спір між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит – Капітал» та ОСОБА_1 суд встановив, що 22.07.2020 відповідач уклала з кредитором в особі ТОВ «Авентус Україна» Договір про споживчий кредит, умови якого передбачали обов`язок відповідача повернути кредитодавцю отримані в позику 10 850 гривень та сплатити проценти за користування ними. Факт отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором підтверджено наданими позивачем та витребуваними судом за його клопотанням доказами. 
За приписами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач не надала суду доказів, які б спростовували факт укладення нею правочину та отримання за ним коштів. Доказів належного виконання ОСОБА_1 зобов`язань за Договором № 2681858 від 22.07.2020 матеріали справи не містять.
Дослідженням розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 2681858 від 22.07.2020, суд з`ясував, що 22.07.2020 первісний кредитор – ТОВ «Авентус Україна» надав відповідачу 10 850 гривень кредиту, а за період з 22.07.2020 по 14.11.2020 нарахував 23707,25 грн процентів за користування кредитними коштами, за стандартною процентною ставкою. 
При перевірці розрахунку заборгованості відповідача за Договором суд враховує, що доказів повернення суми позики в розмірі 10 850 грн відповідач не надала, а тому позовну вимогу в цій частині суд вважає обґрунтованою та задовольняє.
Вирішуючи спір про стягнення заборгованості за процентами, суд виходить із таких положень Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 
Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тобто норма ст. 625 ЦК України конкретизує визначений у ст. 536 ЦК України обов`язок боржника сплачувати проценти за незаконне користування чужими грошовими коштами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 149/1499/18 визначено, що правовідносини стосовно здійснення позикодавцем права на визначену договором плату за користування позикою за час, на який він її надав, та правовідносини щодо здійснення позикодавцем права на проценти внаслідок невиконання позичальником обов`язку повернути кошти до визначеного термінує різними за змістом.
Термін «користування чужими грошовими коштами» (стаття 536 ЦК України) використовується у двох ситуаціях: 1) одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу; 2) прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Законодавство встановило наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (стаття 1048 ЦК України), так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (стаття 625 ЦК України) (постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 38) і від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 (пункти 6.20-6.24)).
Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею).
Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється.
Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12).
Строк кредитування згідно укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 . Договору № 2681858 від 22.07.2020 становить 25 днів, з можливістю його продовження у порядку, визначеному Розділом 4 даного Договору. 
Так, за умовами пункту 4.1 Договору строк кредиту може бути продовжено на кілька днів, якщо між сторонами буде досягнення домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2. – 4.5 Договору.
Споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пункту 4.3 Договору.
Пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживача. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із способів визначених даним розділом. 
Товариство має право, але не обов`язок, протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (із зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/ або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/ зазначені в договорі. 
Доказів продовження строку дії Договору № 2681858, прийняття первинним кредитором пропозиції (офрети) споживача та, відповідно, пролонгації договірних правовідносин на погоджений сторонами правочину строк, позивач суду не надав, а тому нараховані поза межами строку кредитування проценти суд вважає необґрунтованими та у їх стягненні відмовляє. 
Тоді сума коштів, що підлягає стягненню із відповідача за користування кредитом за період із 22.07.2020 по 15.08.2020 становить – 5 153,75 грн (206,15 грн*25 днів).
Загальний розмір заборгованості за Договором № 2681858 від 22.07.2020 складає 16003,75 грн, з яких: 10 850 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5 153,75 грн – заборгованість за процентами.
При розподілі судових витрат, суд виходить із такого.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з вимогами частин першої п`ятої статті 137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20).
Звертаючись з позовною заявою до суду представник позивача Усенко М.І. зазначав про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зроблений висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Дослідженням наданих на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу доказів, суд встановив, що між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит – Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі керуючого партнера Усенка М.І. укладений Договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025. Повноваження адвоката підтверджені ордером на надання правничої допомоги.
Відповідно до Акта №712 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 12.01.2026 згідно Договору №01107 від 01.07.2025 сума наданих адвокатом послуг складає 8000 грн. Детальний опис наданих послуг оформлений виконавцем 12.01.2026.
У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Верховний Суд в постанові від 13.02.2019 у справі № 756/2114/17 звернув увагу на те, що враховуючи положення ст. 28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зроблено висновки, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 року у справі № 914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Дослідивши докази, надані представником позивача на підтвердження понесених витрат, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи всі аспекти та складність справи, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, обсяг досліджених доказів, зважаючи на те, що дана справа є справою незначної складності, розглянута в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності сторін, наявність узгодженої та усталеної судової практики щодо вирішення спірних правовідносин, суд вважає за необхідне зменшити суму стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу до 3 000 грн.
З урахуванням усіх наведених аргументів, що мають значення для вирішення цього правового питання, такий розмір, на думку суду, буде об`єктивним та справедливим.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог суд стягує із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір у розмірі: 1254,52 грн (2 662,40 *47,12 %).
На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, 258, 264, 265, 280 - 284, 289, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – Капітал» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 2681858 від 22.07.2020 у розмірі 16 003 (шістнадцять тисяч три) гривні 75 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – Капітал» судовий збір в розмірі 1 254 (одна тисяча двісті п`ятдесят чотири) гривні 52 копійки та 3 000 (три тисячі) гривень витрат на правничу допомогу.
У задоволені решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, шляхом подання протягом тридцяти днів з дня складення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – Капітал», ЄДРПОУ – 35234236, місцезнаходження: вул. Смаль – Стоцького, буд. 1, 28 корпус, 4-й поверх, м. Львів, 79029.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя         Альона ШКОЛЬНА