"17" квітня 2026 р. Справа № 363/996/26

ПОСТАНОВА
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 квітня 2026 року м. Вишгород
суддя Вишгородського районного суду Київської області Свєтушкіна Д.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
УСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 17.01.2026 року серії ЕПР1 № 569241, 17.01.2026 року о 22 год 05 хв у с. Лебедівка по вул. Молодіжна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на службову бодікамеру, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
16.03.2026 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Єрмоленко О.О. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого зазначено, що відомості зазначені у протоколі є недостовірними та спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. Що стосується подій 17 січня 2026 року, то в цей день о 20-00 годині в будинку за адресою АДРЕСА_2 , де знаходився ОСОБА_1 разом зі своєю дружиною сталася пожежа. Після того, як пожежа була погашена, а залишатися в будинку було неможливо, ОСОБА_1 з дружиною вирішили залишитись на ночівлю у сусідів, що проживали поруч, тому ОСОБА_1 переставив автомобіль поблизу будинку цих сусідів. Коли ОСОБА_1 з дружиною знаходились в автомобілі, до них під`їхали працівники поліції. В цей час автомобіль Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_1 на полосі руху не знаходився, а ОСОБА_1 керування автомобілем не здійснював. Він повідомив поліцейським, що вони з дружиною щойно гасили пожежу в будинку. Працівники поліції, які мали допомогти людям, які знаходились у стресовій ситуації, на вулиці при температурі -15, навпаки почали вимагати проходження людиною, яка не керувала автомобілем медогляду на стан сп`яніння. Щодо зазначених в протоколі відомостей про відмову від проходження медогляду, то такі відомості також спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, де вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти медогляд в медичному закладі. Тож вважає, що в матеріалах адміністративної справи складеної відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні будь-які належні докази скоєння ним адміністративного правопорушення, та провадження у справі необхідно закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав. Зазначив, що 17.01.2026 року алкогольних напоїв не вживав. В них згорів будинок, та він переставив машину до сусідів, де планував переночувати з дружиною. Однак до автомобіля під`їхали працівники поліції, які зазначили, що вбачають в нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на такий стан. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі не відмовлявся. Навпаки пропонував проїхати в лікарню та здати кров, однак працівник поліції наполягав на проходженні огляду на місці та після його відмови, склав відповідний протокол. 
Захисник ОСОБА_1 адвокат Єрмоленко О.О. у судовому засіданні провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , просила закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також з підстав викладених у поданому клопотанні про закриття провадження у справі.
Окрім того, з метою повного та всебічного розгляду справи судом було витребувано від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області цифровий носій з відеозаписом керування ОСОБА_1 автомобілем «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , а також двічі здійснювався виклик у судове засідання працівників поліції, які здійснювали складання матеріалів зазначеної справи про адміністративне правопорушення. Однак останні, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, до суду не прибули, що позбавило суд можливості вислухати їх пояснення у судовому засіданні. 13 квітня 2026 року від начальника Вишгородського РУП ГУНП в Київській області до суду надійшов оптичний носій із записом нагрудного відеореєстратору працівників поліції, які опрацьовували зазначену подію.
Суддя, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи доходить наступного. 
Згідно з п. 1.1 ПДР України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція частини першої ст. 130 КУпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ч. 2 та 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. № 1103, з яким кореспондуються положення п.7 Розділу І інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З огляду на вищевикладене процедура огляду на стан сп`яніння, що проводиться поліцейським на місці з використанням спеціальних технічних засобів, завершується у наступних випадках: проходженням водія такого огляду, про що складається акт огляду та в залежності від результату складається відповідний протокол, до якого долучається вказаний акт за умови підтвердження стану сп`яніння та згоди водія з результатами такого огляду; незгодою водія на проведення такого огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або з його результатами, що є правовою підставою для проведення огляду в закладах охорони здоров`я, у зв`язку із чим водію виписується відповідне направлення.
Під час розгляду справи у процесі дослідження матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом було досліджено диски з відеозаписами з місця події, долучені до матеріалів справи, однак з них не вбачається, що після відмови ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, останньому у передбаченому законом порядку було запропоновано пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я. Так з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, долученого до протоколу, вбачається, що 22 год. 13 хв. після пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 висловив бажання проїхати в лікарню та здати кров на аналіз, на що працівник поліції належним чином не відреагував, не забезпечив проведення такого огляду в закладах охорони здоров`я, а одразу почав складати протокол про відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
З огляду на вищевикладене суд доходить до висновку про відсутність у справі належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження виконання працівником поліції вимог порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom); п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до положень ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Згідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин суддя дійшов висновку, що службовими особами Вишгородського РУП ГУНП в Київській області не доведено належними, допустимими та достатніми доказами у їх сукупності, наявності у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже, суддя констатує відсутність правових підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 245, 251, 266, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя,- 
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.
Суддя Д.А. Свєтушкіна